ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року	Львів	Справа № 260/598/23 пров. № А/857/11019/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Гінди О.М., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1 у якому просило: стягнути із фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 21679,43 грн по платежу 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податковий борг у розмірі 902,67 грн. по платежу 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».
В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина 2 ст. 241 КАС України).
15 травня 2023 року позивач звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи на 10 (десять) днів, мотивуючим тим, що за даними інформаційно-комунікаційних систем по відкритих інтегрованих картках платника податків, станом на 15.05.2023 заборгованість, що є предметом позову по справі № 260/598/23, частково погашена в розмірі 20776,76 грн (дата сплати 02.05.2023 - 21800 грн. у т.ч. зменшено суму боргу минулих років у розмірі 1 023,24 грн та суму, заявлену до стягнення - 20776,76 грн). Залишок несплаченої суми становить 902,67 грн по податковому повідомленню-рішенню (форма «Ф») № 0207237-2407-0713 від 19.04.2021.
Головне управління підтвердило надходження коштів та повідомило про підготовку матеріалів для прийняття рішення про зменшення позовних вимог та подання до суду заяви про зменшення позовних вимог по справі № 260/598/23.
Ураховуючи, що єдиною уповноваженою особою на підписання заяви про зменшення позовних вимог у Головному управлінні є начальник, який на той час знаходився у щорічній відпустці (до 21.05.2023), Головне управління просило відкласти розгляд даної справи на 10 днів, з метою підготовки заяви про зменшення позовних вимог у даній справі та подання такої до суду.
Однак, всупереч нормам ст. 241 КАС України, суд не розглянув заявлене Позивачем клопотання про відкладення розгляду справи та не зазначив чому саме Головне управління не може подати до суду заяву про зменшення позовних вимог, при чому навіть у рішенні суду від 18.05.2023 таке не зазначено, чим порушено процесуальні права позивача.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Станом на 08.02.2023 - день подання адміністративного позову до суду - у відповідача був наявний податковий борг у розмірі 21 679,43 грн за платежем 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості». 02.05.2023 відповідач заплатила заборгованість у розмірі 21 800,00 грн.
Згідно даних облікової картки платника податків, за рахунок сплати Відповідача від 02.05.2023 зменшено борг минулих років у розмірі 1023,24 грн (473,48 грн + 549,76 грн) за даним платежем, а залишком коштів від сплати у розмірі 20 776,76 грн частково погашено заборгованість, що є предметом позову по справі № 260/598/23 (облікові картки додаються).
Так, згідно розрахунку податкового боргу до позовної заяви Головного управління, Відповідачем повністю погашено податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2019 № 0012333-5413- 0713 в розмірі 6 396,11 грн та податковим повідомленням-рішенням від 24.06.2020 № 0099050-5433- 0713 в розмірі 7 169,21 грн. При цьому, частково погашено податковий борг у розмірі 7 211,44 грн за податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2021 № 0207237-2407- 0713, де податкове зобов`язання в розмірі 8 114,11 грн. Відповідно залишок несплаченої суми податкового боргу за даним податковим повідомленням-рішенням становить 902,67 грн (8 114,11 грн -7 211,44 грн).
У зв`язку з чим, позовні вимоги в даній справі, а відповідно залишок несплаченого податкового боргу Відповідача в даній справі становить 902,67 грн за податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2021 №0207237-2407- 0713.
Суд першої інстанції, беручи до уваги виключно платіжне доручення відповідача від 02.05.2023 у сумі 21 800,00 грн, указаних обставин та положень ПК України, як і судової практики з указаного питання, не врахував.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила таку відхилити. 
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що станом на 25.01.2023 у відповідачки наявний податковий борг у розмірі 21679,43 грн по платежу 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».
Виникнення податкового боргу у відповідачки зумовлено несплатою у строки визначені Податковим кодексом України податкових зобов`язань, нарахованих за податковими повідомленнями-рішеннями.
Так, платежем 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» визначено податкове зобов`язання за:
-                    податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2019 № 0012333-5413- 0713 за період 2018 року в розмірі 6 396,11 грн. Указане податкове повідомлення-рішення було надіслано засобами поштового зв`язку Відповідачці та вручено 05.07.2019 (№ 9050004316282);
-                    податковим повідомленням-рішенням від 24.06.2020 № 0099050-5433- 0713 за період 2019 року в розмірі 7 169,21 грн. Указане податкове повідомлення-рішення було надіслано засобами поштового зв`язку Відповідачці та вручено 28.07.2020 (№ 9050000622648);
-                    податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2021 № 0207237-2407- 0713 за період 2020 року в розмірі 8 114,11 грн. Указане податкове повідомлення-рішення було надіслано засобами поштового зв`язку Відповідачці та вручено 09.07.2021 (№ 9050000919845).
При цьому, судом встановлено, що відповідачем сплачено 02.05.2023 борг у сумі 21800,00 грн., про що вказує і відповідач.
За таких обставин, суд першої інстанції вважав, що 02 травня 2023 року порушення прав та законних інтересів позивача усунуто шляхом сплати ОСОБА_1 податкового боргу відповідно до квитанції № 13 - сплати податкового боргу за нерухоме майно у розмірі 21800,00 грн., в межах суми позову по справі, відтак є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. 
Однак, суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань. 
Дійсно, згідно матеріалів справи станом на 08.02.2023 - день подання адміністративного позову до суду у відповідача наявний податковий борг у розмірі 21 679,43 грн за платежем 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості». 02.05.2023 року Відповідач заплатила заборгованість у розмірі 21 800,00 грн.
Однак, приймаючи рішення суд першої інстанції поза увагою залишив ту обставину, що 15 травня 2023 року позивачем до суду подано клопотання (а.с. 55) у якому, зазначається, що за даними інформаційно-комунікаційних систем по відкритих інтегрованих картках платника податків, станом на 15.05.2023 заборгованість, що є предметом позову по справі № 260/598/23, частково погашена.  02.05.2023 відповідачем сплачено податковий борг у сумі 21800 грн. Разом з тим вказано, що залишок несплаченої суми становить 902,67 грн по податковому повідомленню-рішенню (форма «Ф») № 0207237-2407-0713 від 19.04.2021. При цьому, позивач просив відкласти розгляд справи на 10 (десять) днів, мотивуючим підготовкою матеріалів для прийняття рішення про зменшення позовних вимог та подання до суду заяви про зменшення позовних вимог по справі № 260/598/23.
Вказана обставина судом першої інстанції залишено поза увагою.
Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
          Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому зміст графи «призначення платежу» у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено пунктом 87.9 статті 87 ПК України.
Аналогічні за змістом та по суті висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.03.2021 у справі № 804/2577/17 (провадження К/9901/11267/1835). 
Згідно даних облікової картки платника податків, за рахунок сплати відповідача від 02.05.2023 зменшено борг минулих років у розмірі 1023,24 грн (473,48 грн + 549,76 грн) за даним платежем, а залишком коштів від сплати у розмірі 20 776,76 грн частково погашено заборгованість, що є предметом позову у даній справі. 
Згідно розрахунку податкового боргу відповідачем повністю погашено податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2019 № 0012333-5413- 0713 в розмірі 6 396,11 грн та податковим повідомленням-рішенням від 24.06.2020 № 0099050-5433- 0713 в розмірі 7 169,21 грн. При цьому, частково погашено податковий борг у розмірі 7 211,44 грн за податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2021 № 0207237-2407- 0713, де податкове зобов`язання в розмірі 8 114,11 грн. Відповідно залишок несплаченої суми податкового боргу за даним податковим повідомленням-рішенням становить 902,67 грн (8 114,11 грн -7 211,44 грн).
У зв`язку з чим, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача 902,67 грн податкового боргу, а апеляційну скаргу задовольнити, оскілки апелянт просив стягнути вказану вище суму податкового боргу. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, бо суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог невірно застосував норми матеріального та процесуального права, а позовні вимоги задовольнити частково. 

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі №260/598/23 скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити частково.
Стягнути із фізичної особи ОСОБА_1 , (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 902,67 грн по платежу 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	А. Р. Курилець