ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 вересня 2023 року
м. Харків
справа № 640/16936/18
провадження № 22-ц/818/1234/23
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря: Сізонової О.О.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»,
апелянт – ОСОБА_3 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 – ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2021 року, постановлене суддею Колесник С.А.,
в с т а н о в и в:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29.08.2018 року та скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 42755780 від 29.08.2018 року, відшкодувати понесені судові витрати.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29.08.2018 року, укладений між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстраціним номером 558; Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 42755780 від 29.08.2018 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. Стягнуто з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі по 29 309,60 грн з кожного.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , як особа, яка не брала участі у справі, проте вважає, що оскаржуваними рішеннями порушуються її права та законні інтереси, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; апелянт зазначає, що у порушення вимог закону її не було залучено до участі у справі в якості відповідача; вона є дружиною відповідача ОСОБА_2 , також є співпокупцем і співвласником спірної квартири АДРЕСА_1 . Оскільки оспорювана квартира є спільною сумісною власністю подружжя її права оспорюваними рішеннями порушено. Позивачка навмисно не залучила її до участі у справі, хоча була обізнана, що квартира перебуває у спільному майні подружжя. Вважає, що рішення підлягають скасуванню оскільки судами розглянуто справу із неналежним суб`єктним складом. Вважає, що її чоловік ОСОБА_2 є належним та добросовісним набувачем квартири, яку вони придбали за 560000,00 грн. Позбавлення добросовісного набувача права власності покладає на нього додатковий тягар відповідальності, і позбавляє мирного володіння належним їм майном.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, провадження у справі закрити. Зауважує, що за договором купівлі-продажу спірної квартири від 29.08.2018 року єдиним покупцем є ОСОБА_2 . Апелянт не належить до титульних власників квартири.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Ковалевський Г.А. просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року та Постанову Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, у зв`язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.
Судова колегія погодитися з такими висновками суду не може, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 03 жовтня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 014/02-1/2454-05 про видачу кредиту на суму 48 560 доларів США.
В рахунок забезпечення зобов`язання за кредитним договором 03 жовтня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_4 укладений іпотечний договір № 014/02-1/2454/1-05, відповідно до умов якого банк набув статусу іпотекодержателя майнових прав на квартиру за будівельним номером АДРЕСА_2 , будівництво якої не завершене і яка в майбутньому стане власністю іпотекодавця (а.с.6-9 т.4).
11.08.2010р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (іпотекодавець) укладено Договір №1 про внесення змін до Договору іпотеки № 014/02-1/2454/1-05, посвідченого 03.10.2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Блудовим І.В., номер в реєстрі: 1839 (а.с.11 т.4).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2012 року у справі № 2012/2208/2012 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 290 758,93 грн та судовий збір в сумі 2 907,58 грн. (а.с. 199-201 т.1).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2015 року у справі № 640/9889/14-ц позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та в рахунок погашення боргу за кредитним договором за № 014/02-1/2454-05 від 03 жовтня 2005 року в розмірі 985 328,68 грн. звернуто стягнення на іпотечне нерухоме майно ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме: на квартиру АДРЕСА_1 . Надано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» право на продаж зазначеного предмета іпотеки, що належить ОСОБА_4 , будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку, викладеному в ст.38 ЗУ «Про іпотеку», за ціною, встановленою на підставі оцінки суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на момент укладення договору купівлі продажу. Надано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Харківської обласної дирекції право на проведення усіх дій пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки. В частині вимог про виселення та зняття з реєстраційного обліку - відмовлено (а.с.43-47 т.4).
09.08.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладений договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т.П. реєстровий номер 1497, відповідно до якого ОСОБА_4 передала в дар ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.54 т.1).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18.10.2017р. в задоволенні заяви Банку про зміну та встановлення іншого порядку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2015 року відмовлено, однак за ініціативою суду змінено порядок виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2015 у справі № 640/9889/14-ц в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку право здійснити продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві (другий та третій абзаци резолютивної частини рішення) таким чином: «в рахунок погашення боргу за кредитним договором за № 014/02-1/2454- 05 від 03.10.2005 у розмірі 985 328 грн. 68 коп., що включає заборгованість за: кредитом - 351 229 грн. 94 коп., відсотками 141 434 грн. 40 коп., пеню за порушення строків повернення кредиту 470 744 грн. 34 коп.; штрафи 21 920 грн. 00 коп., звернути стягнення на іпотечне нерухоме майно ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Харківської обласної дирекції, а саме на квартиру за АДРЕСА_3 ; надати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Харківської обласної дирекції право на продаж предмета іпотеки, житлової квартири за АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування від 09.08.2016 за № 1497, будь-якій особі покупцеві, на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною встановленою на підставі оцінки суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на момент укладення договору купівлі продажу» (а.с.208-214 т.1).
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018р. ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2017 в частині, якою за ініціативою суду змінено порядок виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2015 у справі № 640/9889/14-ц скасовано. В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2017 року залишено без змін (а.с.215-219 т.1).
ТОВ «ФК «Алькор Інвест» відповідно до договору відступлення права вимоги від 23 січня 2018 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк», набуло статусу кредитора за кредитним договором № 014/02-1/2454-05 та іпотекодержателя за іпотечним договором № 014/02-1/2454/1-05 (а.с.13-14, 15, 18-19, 20, 23-25 т.4).
12 березня 2018 року ТОВ «ФК «Алькор Інвест» на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 направило листи-вимоги, відповідно до яких ТОВ «ФК «Алькор Інвест» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 014/02-1/2454-05 та іпотекодержателя за іпотечним договором № 014/02-1/2454/1-05, вимагає сплатити заборгованість на загальну суму 8 172 294,03 грн та повідомило про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.69-77 т.4).
29 серпня 2018 року між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., відповідно до якого ТОВ «ФК «Алькор Інвест» відчужило на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4 т.4).
Зі змісту п. 7 договору купівлі-продажу від 29 серпня 2018 року вбачається, що квартира купується покупцем під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , за її письмовою згодою.(а.с.106 т.3)
В нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_3 надає свою згоду чоловіку ОСОБА_2 на купівлю-продаж за суму та на умовах на його розсуд квартири АДРЕСА_1 за спільні кошти. (а.с.107 т.3)
Відповідно до ст. 60 ЦПК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Системний аналіз цих норм ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі.
При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.
Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача ( частина перша статті 51 ЦПК України).
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
З матеріалів справи убачається, що, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивачка не залучила до участі у справі ОСОБА_3 , яка є співвласником спірної квартири відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України.
Розглянувши справу за вищевказаним позовом, суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом вказаних правовідносин.
Розгляд справи за таких обставин позбавляє суд апеляційної інстанції можливості зробити висновок щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог по суті.
На стадії апеляційного провадження Цивільним процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі в справі співвідповідачів.
З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав незалучення до участі у справі співвласника спірної квартири.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відмова в задоволенні позовних вимог у зв`язку із вказаних вище підстав не позбавляє права позивача на захист своїх порушених прав шляхом звернення до суду із відповідним позовом до належних відповідачів. Право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушим.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно ч.1 ст. 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.
За правилами ч.3 ст. 370 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.
Судова колегія беручи до уваги вище зазначене, вважає за необхідне скасувати Постанову Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року.
Частиною 4 статті 376ЦПК України передбачено у якості підстави для зміни судового рішення також і випадки доповнення або зміни його мотивувальної частини, тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення змінити та відмовити в задоволені позову з мотивів цієї постанови. В порядку ч.3 ст. 370 ЦПК постанову Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року скасувати.
Відповідно до п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн.
Керуючись ст.ст.367, 368, 369, п.2 ч.1 ст.374, ч. 4 ст. 376 ст. ст. 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Яценка Андрія Олексійовича - задовольнити.
Рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2021 року скасувати.
У задоволені позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень відмовити з мотивів цієї постанови.
Постанову Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:                                                        О.В. Маміна

Судді:                                                                Н.П. Пилипчук

О.Ю Тичкова
Повне судове рішення виготовлено 27.09.2023 року.