Справа № 127/21027/23 
Провадження № 33/801/912/2023
Категорія: 307 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Нагорняк Є. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Нагорняк Є.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Виноградського А.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до  протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 622220 від 4 липня 2023 року,  04.07.2023 близько 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 виражався нецензурними словами та створював нестерпні умови для проживання дружини ОСОБА_2 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , чим вчинив відносно останнього домашнє насильство психологічного характеру та міг завдати шкоди здоров`ю.
Відповідно до  протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 145181 від 4 липня 2023 року 04.07.2023 близько 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 виражався нецензурними словами та створював нестерпні умови для проживання дружини ОСОБА_2 в присутності малолітньої доньки ОСОБА_4 , чим вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру та міг завдати шкоди здоров`ю.
Відповідно до  протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 427306 від 4 липня 2023 року 04.07.2023 близько 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Виноградський А.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
       У апеляційній скарзі вказує на те, що ОСОБА_1 неправомірно було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП не є достатнім підтвердженням невинуватості в очах суспільства і може в подальшому зашкодити його репутації серед близьких людей. Окрім цього зазначає, що суд не звернув увагу на те, що спосіб вчинення адміністративного правопорушення неконкретизований, не зазначені форма вини, мотив і мета вчинення правопорушення, не вказані наслідки, які були спричинені чи могли бути спричинені правопорушенням, що позбавляє реальної можливості надати належну, об`єктивну та правомірну оцінку діям ОСОБА_1 . Також потерпіла зазначила, що жодних проявів домашнього насильства з боку ОСОБА_1 щодо неї та дітей не було.
Заслухавши адвоката Виноградського А.П., який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обставинам, зазначеним в протоколах про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд першої інстанції дав об`єктивну та належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.
Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, зокрема на підтвердження вини ОСОБА_1 судом першої інстанції враховано: протоколи про адміністративне правопорушення, протоколи прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 04.07.2023, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, що безумовно спростовує доводи апелянта, щодо відсутності проявів домашнього насильства з боку ОСОБА_1 .
В той же час, згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності.
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Суд врахував те, що наслідки діяння ОСОБА_1 не представляли суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам і свободам інших осіб, характери вчиненого правопорушення та те, що тяжких та шкідливих наслідків від нього не наступило тому, з урахуванням зазначених обставин, приходжу до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням відповідно до положень ст. 22 КУпАП.
Застосування такого заходу як усне зауваження буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Виноградського А.П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року щодо  ОСОБА_1  - без зміни.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: Нагорняк Є.П.