ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 336/5171/23                  Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І. 
Провадження № 33/807/572/23                                         Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2023 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Заруднього І.В. та ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Заруднього І.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2023 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив: 28 травня 2023 року приблизно о 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Донецьке шосе біля будинку № 3 в м. Запоріжжя, керував автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, та на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Зарудній І.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вважає оскаржувану постанову неправомірною з наступних підстав.
Так, суд розглянув справу за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та її представника, проігнорувавши клопотання захисника про відкладення розгляду справи.
Апелянт зазначає, що зупинка поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, а тому всі подальші вимоги поліцейських, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Але, судом першої інстанції дана обставина не досліджувалася, у зв`язку з чим в постанові відсутні висновки щодо цього.
Поліцейські назвали декілька ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , при цьому не зафіксовано порядок перевірки виявлених ознак. Навпаки, відеозаписом події зафіксовано відсутність вказаних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для проведення огляду на стан сп`яніння. 
На думку захисника, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин даної справи, від яких залежить її правильне вирішення та не вжив усіх заходів, передбачених ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її у точній відповідності з законом. 
Просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Заруднього І.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вказані вище вимоги закону виконані в повному обсязі.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи за відсутності особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та її представника, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів даної справи, судовий розгляд дійсно відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її представника.
Між тим, апеляційним судом було задоволено клопотання адвоката Заруднього І.В. та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду, таким чином відновивши право ОСОБА_1 на захист. 
Що стосується вимог апеляційної скарги по суті інкримінованих обставин, апеляційний суд приходить до наступного.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 106241 від 28.05.2023 р. підтверджується: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими в їх присутності водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова), відмовився від запропонованого поліцейськими огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі (а.с.2, 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.05.2023 р. з зазначенням виявлених у водія ОСОБА_1 ознак сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відображенням відмови водія від проходження огляду (а.с.7); диском з відеозаписом події.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.
Одночасно відображено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest та у медичному закладі.

Поведінка водія під час спілкування з поліцейськими, відповіді на запитання та висловлення заперечень щодо вживання алкоголю цього дня не спростовують наявність у ОСОБА_1 виявлених ознак алкогольного сп`яніння та законність вимоги патрульного щодо проходження освідування на місці зупинки та у медичному закладі, що відхиляє доводи апелянта з цього приводу. 

З наявного в матеріалах справи відеозапису події апеляційним судом встановлені у чіткій послідовності дії поліцейських з виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , які були озвучені у вигляді запаху зокрема алкоголю з порожнини рота та порушення мови, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі та відмова водія від запропонованого огляду, роз`яснення наслідків, складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення інших матеріалів, роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до відповідальності. 
Зокрема, з відеоматеріалу вбачається, як ОСОБА_1 спілкується біля свого автомобіля з працівниками поліції. На питання щодо вживання алкогольних напоїв підтверджує, що пив вчора, від проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі з метою визначення стану сп`яніння відмовляється, оскільки вважає це недоречним.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у доведеності провини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.
Згідно вимогам Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
На переконання апеляційного суду співробітниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП та згаданою Інструкцією, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.
При цьому самі зафіксовані обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 не оспорюються апелянтом.
Відеоматеріал також відображає відмову ОСОБА_1 від запропонованого огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав у поліцейських для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд вважає непереконливими, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію України», а також наданих в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснень водія про те, що він зупинився на блок-посту біля знаку «стоп», подальші обставини мали місце після спілкування із працівниками та перевірки його документів. 
Крім того, з огляду на предмет дослідження у рамках складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу дотримання останнім вимог п. 2.5 ПДР. 

При апеляційному розгляді  ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно від нього могло бути чутно запах алкоголю, але це пов`язує із хворобою. Натомість, за вище наведеною Інструкцією працівник поліції має запропонувати водієві проходження медичного огляду у випадку виявлення певних ознак, зокрема алкогольного сп`яніння, виявлення причини цих ознак не входить до повноважень працівника поліції, отже останній діяв у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В свою чергу водій має дотримуватися положень п. 2.5 ПДР щодо обов`язку на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суддя вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Заруднього І.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2023 р., якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник
Дата документу  Справа № 336/5171/23