ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 вересня 2023 року           справа №360/4994/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника позивача Самойленка Павла Сергійовича та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року (повне судове рішення складено 07 червня 2023 року) у справі № 360/4994/21 (суддя в І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач-1, ГУ ПФУ в Луганській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач-2), в якому після уточнення позовних вимог просила:
- визнати протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати позивачу недоотриманої пенсії, що належала її померлій матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день смерті; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплати позивачу суму пенсії, що належала її матерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, яка проживала з нею разом на день смерті та компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за весь період прострочення пенсійних виплат померлого пенсіонера, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до статті третьої Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати».  
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кадіївка померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті та останні декілька років померла проживала разом із позивачем та її чоловіком за місцем реєстрації. Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_2 набула право на пенсію за віком з 01.04.2003 довічно. З початку військових дій на території Луганської області пенсійні виплати померлій були припинені з невідомих причин та не були відновлені аж до моменту її смерті. 02.09.2021 позивач звернулась до  ГУ ПФУ в Луганській області з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера. 30.09.2021 на електрону адресу позивача надійшов лист відповідача-1 із роз`ясненням щодо необхідності звернутись з відповідною заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого родича до Слов`янського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області без зазначення причин такого рішення, оскільки жодних відомостей про факт перебування на обліку померлої матері позивача в цьому органі не має. Як стверджує позивач, в подальшому вона звернулась до Слов`янського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області з відповідною заявою. 22.11.2021 на електрону адресу позивача надійшов лист відповідача-2 від 01.11.2021, з якого фактично вбачається відмова останнього від виплати вищевказаної пенсії. Причиною відмови у виплати недоотриманої пенсії померлої матері позивача є посилання на пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та необхідність особистого звернення до органу ПФУ з відповідною заявою або через веб-портал електронних послуг. Позивач посилається на те, що оскільки пенсія померлого нарахована відповідно до приписів пенсійного законодавства та не виплачена з незалежних від пенсіонера причин, то слід застосовувати приписи ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині виплати пенсії за минулі періоди.
Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушують її гарантовані Конституцією України права на належний соціальний захист. 

Слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від 17.12.2021 клопотання позивача про залучення відповідача-2 у справі задоволено.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2021 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні.
В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Представник позивача просив скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги стверджує, що місцевий суд не обрав ефективного способу захисту прав. Замість того, аби відновити порушені права Апелянта та зобов`язати орган пенсійного забезпечення виплатити Апелянту суму пенсії, що належала її матерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, яка проживала з нею разом на день смерті та компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за весь період прострочення пенсійних виплат померлого пенсіонера, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до статті третьої Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2021 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні, тобто фактично, розглядаючи справу майже 2 роки, повернув Апелянта на стадію досудового врегулювання спору та жодним чином не захистив права Апелянта. І все це враховуючи той факт, що Відповідач-2 вже двічі відмовляв Апелянту у виплати недоотриманої пенсії померлого родича.

Відповідач-2 просив скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
На обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що відповідно до вимог п.1.1 Постанови №22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Відповідно до абзацу 4 пункту 2.26 Порядку 22-1 для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янськ (далі - Головне управління) та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії ОСОБА_2 проведена по 29.02.2016. З 01.03.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійна справа знята з обліку з 01.07.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера 30.06.2021. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 31.03.2023 із заявою №1649 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_3 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 відмовлено по причині відсутності свідоцтва про спадщину та у зв`язку з наданням документів для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 представником заявника за довіреністю, що не передбачено чинним законодавством.

У відзиві на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області представником позивача висловлено заперечення щодо доводів відповідача-2.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є донькою померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 14.05.1985 серії НОМЕР_3 . 
Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 від 24.02.2003, ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком з 01.04.2003 довічно. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що 26.08.2021 було складено відповідний актовий запис № 78 та 02.09.2021  Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 . 
02.09.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою довільної форми про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера та пакетом документів, в якій просила нарахувати та виплатити недоотриману пенсію померлої матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кадіївка за весь період (з моменту припинення пенсійних виплат до моменту смерті), а також повідомити період та розмір пенсійних виплат ОСОБА_2 , які підлягають виплаті. 
ГУ ПФУ в Луганській області листом-відповіддю від 30.09.2021 №3929-3928/Р-04/8-1200/21 повідомило ОСОБА_1 про необхідність звернення до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо вирішення питання отримання пенсійних виплат не отриманих за життя ОСОБА_2 . 
Згідно розпорядження 87821 від 11.11.2015 ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком та перебувала на обліку в УПФУ в м. Слов`янську та Слов`янському районі. Вказані обставини також підтверджуються листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.02.2022 № 0500-2202-7/28115, відповідно до якого ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію за віком. Виплата пенсії була припинена на центральному рівні з березня 2016 року. 
Як слідує з матеріалів справи, 30.09.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою довільної формі та пакетом документів із вимогами, які аналогічні заяві від 02.09.2021.
У свою чергу, вказана заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України «Про звернення громадян», про що свідчить лист-відповідь від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21. Так, позивачу було повідомлено про те, що пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зі змінами, внесеними на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі - Порядок 22-1) визначено, що заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником особисто до територіального управління, що призначає пенсію через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. Позивачу було роз`яснено, що необхідно надати заяву про виплату недоотриманої пенсії, згідно додатку 4 Порядку № 22-1 з повним пакетом необхідних документів особисто або за допомогою вебпорталу разом зі сканованими документами, придатними до сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1. 

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
При вирішені спору суд виходить з того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).
Стаття 4 Закону № 1058-IV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Згідно зі статтею 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (стаття 9 Закону № 1058-IV). 
Відповідно до частини 1 статті 46 Закону №1058-ІV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.
Так, положеннями статті 52 Закону №1058-IV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою від 30.09.2021 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера та необхідним пакетом документів. 
Натомість, листом-відповіддю від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 позивачу було відмовлено у розгляді її заяви по суті з підстав не дотримання порядку звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера та запропоновано звернутись особисто або за допомогою вебпорталу зі сканованими документами, придатними до сприйняття їх змісту.    
Суд вважає доводи другого відповідача, які були викладені у листі від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005р. №22-1 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 22-1).
Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 визначено, що заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (абзац другий пункту 1.1. Порядку № 22-1). 
Положеннями пункту 1.9 Порядку № 22-1 встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Відповідно до пункту 2.26 Порядку № 22-1 регламентовано наступне.
Для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.
Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.
Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
Згідно абзаців другого та третього пункту 4.3 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Суд вважає за необхідне зазначити, що члени сім`ї померлого пенсіонера, які проживали разом із ним на день його смерті, мають право на суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю, реалізація якого повинна здійснюватись у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі № 1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку № 22-1. 
Виходячи із аналізу правових норм, які регулюють порядок звернення особи за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера  в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на тримання таких виплати, є відповідна заява особи разом із переліком документів, які додаються до такої заяви, подані до уповноваженого територіального органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.
При цьому, Порядком № 22-1 передбачені декілька способів звернення із заявами про виплату недоотриманої пенсії до структурних підрозділів ПФУ, а саме: особисто, засобами поштового зв`язку або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.
Таким чином, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 було дотримано порядок та спосіб звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера. 
Натомість, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області заява позивача від 30.09.2021 по суті не розглянута, рішення по виплату або відмову у виплаті недотриманої пенсії померлого пенсіонера не прийнято, що є грубим порушенням Порядку № 22-1.  
Щодо розгляду заяви позивача від 30.09.2021 відповідно до Закону України «Про звернення громадян», суд зазначає таке. 
Поряд з цим, статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР), встановлює загальні засади правовідносин в сфері реалізації громадянами їх права на звернення до органів державної влади та регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Статтею 5 Закону № 393/96-ВР закріплено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Згідно ст. 7 Закону № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Статтею 8 Закону № 393/96-ВР визначено категорії звернень, які не підлягають розгляду та вирішенню, до яких, зокрема, віднесено  письмові звернення без зазначення місця проживання, не підписані автором (авторами), а також такі, з яких неможливо встановити авторство (анонімні); повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.
З аналізу положень Закону №393/96-ВР випливає, що в разі надходження до органу звернення такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №815/1178/17.
Аналіз застосованих ГУ ПФУ в Донецькій області підзаконних нормативно-правових актів при прийнятті листа-відповіді від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 свідчить, що вони суперечать положенням норм діючих законів, які регламентують порядок виплати суми пенсії померлого пенсіонера.
На підставі вищевикладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ГУ ПФУ в Донецькій області було допущено бездіяльність щодо не розгляду звернення позивача по суті та не прийнятті відповідного рішення, що не відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого така бездіяльність має бути визнана протиправною. 
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);
- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Зважаючи на обставини справи та враховуючи, що рішення за результатами розгляду заяви позивача від 30.09.2021 відповідачем-2 не прийнято, а вирішення питання щодо виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю є його дискреційною компетенцією, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Донецькій області, тому в даному випадку правильним та ефективним способом захисту порушеного права є:
- визнати протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2021 року про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні.   
Отже, апеляційна скарга відповідача не спростовує висновки місцевого суду, тому задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплати суму пенсії, що належала її померлій матерії і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, яка проживала з нею разом на день смерті та компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за весь період прострочення пенсійних виплат померлого пенсіонера, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до статті третьої Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», суд першої інстанції обґрунтовано вважав передчасними та такими, що заявлені наперед, оскільки порядок подальшого розгляду такої заяви визначений Порядком №22-1, реалізація якого в контексті спірних правовідносин має бути віднесена до дискреційних повноважень відповідача.

При цьому посилання апелянта на те, що відповідач-2 двічі неправомірно відмовив у виплаті пенсії померлого пенсіонера, не заслуговують на увагу.
По-перше, листом-відповіддю від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 ГУ ПФУ в Донецькій області не приймало рішення про відмову у виплаті неотриманої пенсії померлого пенсіонера, а відмовився розглядати подану заяву, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним, застосувавши правильний спосіб відновлення порушеного права, зобов`язавши відповідача розглянути таку заяву з прийняттям відповідного рішення.
По-друге, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.04.2023 № П/С 914290873291 «Про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_3 », прийняте за наслідками розгляду заяви представника позивача  ОСОБА_3  від 31.03.2023, не є предметом розгляду в цій справі. Так, ухвалою місцевого суду від 04.05.2023 повернуто без розгляду заяву про уточнення позову з такою вимогою. Неправомірність цього рішення відповідача-2 не встановлена в установленому законом порядку.
Отже, апеляційна скарга представника позивача також задоволенню не підлягає.
Щодо заяви представника позивача від 22.08.2023, колегія суддів не вбачає ознак зловживання процесуальними правами у факті подання апеляційної скарги відповідачем та в неподанні відзиву на апеляційну скаргу представника позивача відзиву, що є правом сторони.
Оскільки в задоволенні апеляційних скарг відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_3 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 360/4994/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 12 вересня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 

                                                                                                                                                                                                                                                              Т. Г. Гаврищук