ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/5745/23	
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1  до  Управління Служби безпеки України в Одеській області  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
В березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Одеській області, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог       Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року та березень 2018 року;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог       Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив службу в Управлінні Служби безпеки України Одеській області та відповідно до витягу з наказу №182-ОС першого заступника Голови Служби безпеки України від 16.02.2019 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. При цьому, за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року йому не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. Представник позивача - адвокат Єрьоміна В.А. звернулася до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити позивачу за період проходження служби індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року. Листом від 11 лютого 2023 року № 62/23/Є-96/207 відповідач надав копії довідок про виплату грошового забезпечення 01 січня 2016 року по день звільнення, з яких вбачається, що індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 18 березня 2019 року не нараховувалась та не виплачувалась. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог    Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, стягнути з позивача на користь Управління СБУ в Одеській області витрати на сплату судового збору у сумі 1610,40 грн. Доводами апеляційної скарги зазначено, що  в матеріалах справи відсутні докази направлення судом у зазначеній справі на адресу відповідача повідомлення про наявність цієї справи будь-яким встановленим процесуальним законом способом. Апелянт вказує, що згідно вимог постанови №1013 і Порядку №1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 відповідно до Порядку №1078. Невірно застосувавши положення постанови №1013 та Порядку № 1078 суд позивач помилково вважає, що є підстави застосування за період 01 січня 2016 року - по 28 лютого 2018 року як базового місяця січень 2008 року, оскільки з 15.12.2015 року почав діяв інший механізм визначення та обрахунку індексації. У відповідача були відсутні підстави для застосування для обрахунку індексації позивачу січня 2008 року як базового місяця. З урахуванням вказаного, нарахована індексації позивачу за період з 01 січня 2015 року по 28 лютого 2018 року відповідно до норм та правил, визначених Порядком №1078 підлягає з урахуванням базового місяця грудня 2015 року.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні Служби безпеки України в Одеській області.
Відповідно до витягу з наказу Управління Служби безпеки України в Одеській області від 28.03.2019 № 158-ОС «По особовому складу» майора ОСОБА_1 , співробітника Служби безпеки України, звільнено наказом першого заступника Голови Служби безпеки України від 16.02.2019 № 182-ОС за підпунктом «а» пункту 61, підпунктом «а» (за станом здоров`я – непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час) пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Служби безпеки України    виключено зі списків особового складу з 30.03.2019.
Індексація за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що підтверджується довідками про виплату грошового забезпечення за 2016-2018 роки під час проходження військової служби в Управлінні СБ України в Одеській області від 15.02.2023 № 16, № 17, № 18.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення протиправною позивач звернувся до суду із цим позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно. Щодо визначення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції дійшов висновку, що є це дискреційними повноваженнями відповідача, у даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачу. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.
Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991   року   № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне,   грошове   та інші види   забезпечення   в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо   грошового забезпечення   військовослужбовців.
До складу   грошового забезпечення   входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види   грошового забезпечення   (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види   грошового забезпечення.
Грошове забезпечення   визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін   з   метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо   забезпечення   достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про   індексацію грошових   доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991   року   (надалі - Закон №1282-ХІІ).
Положеннями статті   1   Закону № 1282-ХІІ визначено, що   індексація грошових   доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення   грошових   доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що   індексація грошових   доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації   грошових   доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи   з   місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації   грошових   доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення   грошових   доходів населення, у зв`язку   з   індексацією здійснюється   з першого   числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено   з   урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення   грошових   доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003   року   № 1078 затверджено Порядок проведення індексації   грошових   доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації   грошових   доходів населення (надалі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту   1   цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації   грошових   доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення   грошових   доходів громадян у зв`язку   з   індексацією здійснюється   з першого   числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових   доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується   з   01   січня   2016   року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації   грошових   доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно   з   пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема,   грошове забезпечення   військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації   грошових   доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного   грошового   утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за   1   або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється   з   місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених   грошових   доходів населення.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а сааме, зокрема, 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
На підставі аналізу вищенаведених положень законодавства, можливо дійти висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року по справі № 620/1892/19.
Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не випливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 р. року у справі №825/694/17.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 року.
І з цим висновком суду колегія суддів погоджується.
Разом з цим, стосовно визначення базовим місяцем січень 2008 року суд першої інстанції виснував про дискреційність повноважень відповідача щодо визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів за відповідний період.
Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Так,   з   аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ вбачається, що   індексація грошового забезпечення   є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
   Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації),   з   настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Стосовно дискреційних повноважень, колегія  суддів зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень   проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у названих справах № 400/1118/21,   №   420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Одночасно з цим, суд вказав, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Зрештою на основі аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Станом на січень 2016 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався   постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»   (далі - Постанова №1294), яка була чинною з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, тобто до набрання чинності Постановою №704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Отже, посадові оклади військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від січня 2008 року не змінювалися до березня 2018 року.
Відтак, за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними Постановою №1013) є січень 2008 року, який і має застосовуватися для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
У періоді з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними Постановою №1013) не були дискреційними, оскільки нормами цього Порядку встановлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі      103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року був січень 2008 року.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 травня 2023 року у справі № 380/3632/21.
Відтак, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального       права та помилково відмовив у задоволенні позовних вимог в частині щодо визначення січня 2008 року місяцем для розрахунку ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Частиною першою   статті 2 КАС України   передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Під ефективним засобом (способом) судового захисту слід розуміти такий, що призводить до бажаних наслідків, дає найбільший ефект для відновлення юридичного становища особи, яке існувало до порушення її прав чи законних інтересів. Тому ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, щодо необхідності вийти за межі апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  Управління Служби безпеки України в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 в частині визнання протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог       Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язання Управління Служби безпеки України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Єврейська, 43, код ЄРДПОУ 20001645) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог       Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 - скасувати.
В цій частині ухвалити нове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця — січень 2008 року відповідно до вимог       Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Єврейська, 43; код ЄРДПОУ 20001645) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018  року включно індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця — січень 2008 року відповідно до вимог       Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5   статті 328 КАС України.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик