ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2023 р.           Справа№ 761/16609/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Маренич Г.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 29.06.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Аграрний фонд" 
на рішення Господарського суду  міста Києва від 16.03.2023 
у справі № 761/16609/20 (суддя - Курдельчук І.Д.)
за позовом  ОСОБА_1 
до  Акціонерного товариства "Аграрний фонд" 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. ОСОБА_2 
2. Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 
3. Кабінет Міністрів України 
про  визнання недійсним і скасування наказу та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог
ОСОБА_1 (далі - позивач) у червні 2020 року звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Аграрний фонд» (далі - відповідач, АТ «Аграрний фонд», скаржник), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» (далі - ПАТ «Аграрний фонд»), у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати недійсним і скасувати наказ ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 № 183-к «Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 № 169-к» та вчинений на його підставі запис від 13.05.2020 № 45 у трудовій книжці ОСОБА_1 , стягнути із ПАТ «Аграрний фонд» на користь ОСОБА_1 , 2 728 453 грн, у тому числі: 1 521 162 грн вихідної допомоги та 1 207 291 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.05.2020 до 20.08.2020.
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 № 1060-р «Про призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» його призначено виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд» до призначення в установленому порядку голови правління зазначеного товариства, та на підставі наказу ПАТ «Аграрний фонд» від 26.11.2019 № 523-к він приступив до виконання покладених на нього обов`язків керівника товариства.

Рух справи
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі № 761/16609/20.
У подальшому позивач тричі подав заяву про збільшення позовних вимог та відповідно до заяви поданої 26.02.2021 просив суд визнати недійсним і скасувати наказ ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 № 183-к «Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 № 169-к» та учинений на його підставі запис № 45 від 13.05.2020 у трудовій книжці та стягнути із ПАТ «Аграрний фонд» на свою користь 4 986 087,17 грн, у тому числі 1 521 162 грн вихідної допомоги, 3 464 925,17 грн середнього заробітку за період з 14.05.2020 по 25.02.2021.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.08.2020 справу № 761/16609/20 було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.
Рішенням від 05.04.2021, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.12.2021, Солом`янський районний суд міста Києва частково задовольнив позов ОСОБА_1 ; стягнув з АТ «Аграрний фонд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 48 348,20 грн; в іншій частині позову відмовив.
Постановою Верховного Суду від 06.07.2022 касаційні скарги ОСОБА_1 та АТ «Аграрний фонд» задоволено частково; рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05.04.2021 і постанову Київського апеляційного суду від 08.12.2021 скасовано; провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Аграрний фонд» про визнання недійсним та скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні закрито.
Ухвалою Верховного Суду від 17.08.2022 справу № 761/16609/20 передано до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі № 761/16609/20 позов задоволено повністю. Визнано  недійсним і скасовано наказ ПАТ "Аграрний фонд" від 18.05.2020 №183-к "Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 №169-к" та учинений на його підставі запис від 13.05.2020 №45 у трудовій книжці ОСОБА_1 . Стягнуто з Акціонерного товариства "Аграрний фонд"  в інтересах якого діє Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на користь ОСОБА_1 1 521 162,00 грн вихідної допомоги та 1  000 грн середнього заробітку за період з 20.05.2020 по 25.01.2021 вихідної допомоги та 22  832,42 грн судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що у даному випадку відсутні підстави для застосування пункту 2 частини 1  статті 36 КЗпП України, а звільнення мало відбутися саме за приписами пункту 5 частини першої  статті 41 КЗпП України, оскільки, ОСОБА_1 був посадовою особою, а КМУ було прийнято рішення про припинення його повноважень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі № 761/16609/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви повністю.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що згідно з наказом ПАТ «Аграрний фонд» від 26.11.2020 № 523-к, який власноручно підписано позивачем, ОСОБА_1 приступив саме до тимчасового виконання обов`язків голови правління ГІАТ «Аграрний фонд» з 27.11.2020. А тому, на переконання скаржника, позивач усвідомлював тимчасовість свого перебування на посаді.
Також скаржник зазначає, що AT «Аграрний фонд» правомірно внесло зміни до наказу від 14.05.2020 № 169-к, звільнивши ОСОБА_1 в порядку п.2 ч.І ст. 36 КЗпП України, а не в порядку п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги, письмові пояснення та клопотання учасників апеляційного провадження
У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 09.05.2023 (повторно наданому до суду 10.05.2023), зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що ані на момент звільнення, ані на момент розгляду справи зазначена у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 №1060-р обставина не наступила, а тому єдиною законною підставою для звільнення позивача є пункт 5 частини 1 статті 41 КЗпП України.
26.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання поза межами суду. 
11.05.2023 через відділ документального забезпечення суду від Міністерства економіки України надійшли додаткові письмові пояснення відповідно до яких останнє зазначає, що з позивачем не було укладено контракт, який би визначав його повноваження та умови оплати праці, а тому підставою розірвання трудового договору з ним не може бути пункт 5 частини 1 статті 41 КЗпП України «припинення повноважень посадових осіб» з виплатою вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України.
11.05.2023 та 23.06.2023 через відділ документального забезпечення суду від Міністерства економіки України надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.
08.05.2023 через відділ документального забезпечення суду від Кабінету Міністрів України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду  міста Києва від 16.03.2023 у справі № 761/16609/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Сулім В.В.,  Гаврилюк О.М. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського від 26.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у спарві № 761/16609/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 08.06.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарсьокго суду від 27.04.2023 задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відео  конференції поза межами суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2023 відкладено розгляд справи № 761/16609/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 на 29.06.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 29.06.2023 з`явилися представники відповідача, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, та просили оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
У судове засідання 29.06.2023 з`явився позивач та представник позивача, заперчували проти задоволення позовних вимог та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Треті особи у судове засідання 29.06.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. 
Ч.12   ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд заяви повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників третіх осіб не є перешкодою для розгляду заяв по суті. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких заяву не може бути вирішено в даному судовому засіданні. 
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду заяви, а тому суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду заяви - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 №1060-р «Про призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» призначено ОСОБА_1 виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд» до призначення в установленому порядку голови правління зазначеного товариства.
Відповідно до наказу ПАТ «Аграрний фонд» від 26.11.2019 №523-к ОСОБА_1 приступив до тимчасового виконання обов`язків голови правління ПАТ «Аграрний фонд» з 27.11.2019.
Згідно з листом Мінекономіки від 13.05.2020 №2202-14/20162-01 «Щодо звільнення в.о. голови правління ПАТ «Аграрний фонд», у зв`язку із закінченням строку відповідно до пункту 2 Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2008 №777, та відповідно до статуту ПАТ «Аграрний фонд», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 №698, Мінекономіки внесло до Кабінету Міністрів України подання щодо звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків голови правління ПАТ «Аграрний фонд», пункт 2 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
Відповідно до листа Мінекономіки від 13.05.2020 № 2202-14/30419-01 «На заміну листа Мінекономіки від 13.05.2020 №2202-14/30162-01» Мінекономіки, згідно зі статутом ПАТ «Аграрний фонд», затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 № 698, внесло подання щодо звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків голови правління ПАТ «Аграрний фонд».
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 № 514-р «Про звільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд»» звільнено ОСОБА_1 від виконання обов`язків голови правління ПАТ «Аграрний фонд».
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №515-р «Про призначення ОСОБА_2 виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» ОСОБА_2 призначено виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд».
Наказом ПАТ «Аграрний фонд» від 14.05.2020 №169-к, за підписом в.о. голови правління ОСОБА_1 , звільнено ОСОБА_1 , виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд», 13.05.2020, на підставі пункту 5 частини першої  статті 41 КЗпП України. Зобов`язано виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 11 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 27.11.2019 до 13.05.2020; 3 календарні дні щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці за період роботи з 27.11.2019 до 13.05.2020; 3 календарні дні щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці за період роботи з 27.11.2019 до 13.05.2020; вихідну допомогу у розмірі середньої заробітної плати за шість місяців.
13.05.2020 у трудовій книжці ОСОБА_1 здійснено запис №44, за яким відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №514-р його звільнено із займаної посади в порядку пункту 5  статті 41 КЗпП України. Підстава - наказ від 14.05.2020№ 169-к.
Наказом ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 №183-к за підписом в.о. голови правління ОСОБА_2 внесено зміни до наказу ПАТ «Аграрний фонд» від 14.05.2020 № 169-к «Про звільнення ОСОБА_1 », викладено його розпорядчу частину в такій редакції: «Звільнити ОСОБА_1 , виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд», 13.05.2020 у порядку пункту 2 частини першої  статті 36 КЗпП України. Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 11 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 27.11.2019 до 13.05.2020; 3 календарні дні щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці за період роботи з 27.11.2019 до 13.05.2020».
13.05.2020 у трудовій книжці ОСОБА_1 здійснено запис № 45, яким запис № 44 визнано недійсним. Відповідно до  розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №514-р  його звільнено із займаної посади в порядку пункту 2 частини першої  статті 36 КЗпП України. Підставою є наказ від 18.05.2020 № 183-к.
Позивач вказує, що вказаний вище наказ і запис у трудові книжці вчинені з порушенням його прав і законних інтересів.
У свою чергу, відповідач наполягав на тому, що звільнення позивача відбулося на підставі пункту 2 частини першої  статті 36 КЗпП України  правомірно, оскільки, призначення ОСОБА_1 на посаду в.о. голови правління було строковим.
Так, на думку АТ «Аграрний Фонд», припинення трудового договору з ОСОБА_1 відбулося у зв`язку із закінченням строку, коли він мав виконувати обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд» відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 №777  (далі - Порядок).

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 
Відповідно до  статті 43 Конституції України  кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у  статті 5-1 КЗпП України  правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Статтею 21 КЗпП України  передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. За змістом частини першої  статті 235 КЗпП України  працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14).
У пунктах 1, 6, 7 статуту ПАТ «Аграрний фонд» зазначено, що ПАТ «Аграрний фонд» є акціонерним товариством, утвореним відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2013 № 364. Засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Єдиним акціонером товариства є держава в особі Мінагрополітики.
Згідно з пунктом 33 статуту ПАТ «Аграрний фонд» органами Товариства є загальні збори; наглядова рада; правління; ревізійна комісія.
Відповідно до пункту 43 цього статуту, правління є виконавчим колегіальним органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю. До складу правління входять голова правління, перший заступник голови правління, заступники голови правління та інші члени правління. Голова правління призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Мінагрополітики. Контракт з головою правління укладає Мінагрополітики за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
Як вказано вище  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 № 1060-р «Про призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» ОСОБА_1 призначено на посаду виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд».
Відповідно до Порядку розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України, чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою КМУ № 298 від 11.04.2012, встановлено, що зазначеним Порядком визначено процедуру розгляду подання щодо призначення на посаду та звільнення з посади керівників державних господарських об`єднань, підприємств, установ і організацій (далі - підприємства), їх перших заступників та заступників у разі, коли відповідно до законодавства їх призначення на посаду та звільнення з посади здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України (пп. 4 п. 1).
Відповідно до Конституції України та Законів України "Про Кабінет Міністрів України", Про центральні органи виконавчої влади", Про місцеві державні адміністрації", Про столицю України - місто-герой Київ" керівник підприємства, його перший заступник та заступники призначаються на посаду та звільняються з посади Кабінетом Міністрів України (пп.10 п. 2).
Пунктом 2 Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого    постановою КМУ № 777 від 03.09.2008 року, закріплено, що    підставою для оголошення конкурсного відбору керівника підприємства (далі - конкурсний відбір) є рішення (наказ) міністерства, Фонду державного майна або іншого органу, який виконує функцію з управління підприємством, державним господарським об`єднанням, державною холдинговою компанією, іншою державною господарською організацією, для підприємств, функції з управління якими виконує Кабінет Міністрів України, - рішення Кабінету Міністрів України (далі - суб`єкт управління), із зазначенням строку приймання заяв і проведення конкурсного відбору (крім керівників особливо важливих для економіки підприємств), яке для підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави і вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності або річний розмір чистого доходу якого перевищує 200 млн. гривень, приймається не пізніше ніж через 20 днів після відкриття вакансії керівника підприємства.
До оголошення конкурсного відбору або на період проведення конкурсного відбору суб`єкт управління на строк, який не може перевищувати трьох місяців, тимчасово покладає виконання обов`язків або призначає виконуючого обов`язки керівника підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави і вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності або річний розмір чистого доходу якого перевищує 200 млн. гривень, та/або керівника особливо важливого для економіки підприємства (підприємства, вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності перевищує 2 млрд. гривень або річний розмір чистого доходу якого перевищує 1,5 млрд. гривень, банку, у статутному капіталі якого держава володіє часткою понад 75 відсотків). Тимчасове покладення виконання обов`язків керівників зазначених підприємств або призначення виконуючими обов`язки таких керівників здійснюється суб`єктом управління після погодження кандидатур відповідних осіб Кабінетом Міністрів України.
З викладеного вбачається, що суб`єкт управління наділений повноваженнями тимчасово, на строк до трьох місяців, покладати виконання обов`язків керівника товариства на конкретну особу, а з огляду на те, що повноваженнями суб`єкта управління у частині призначення та звільнення голови правління АТ «Аграрний фонд» наділений Кабінет Міністрів України то саме останній уповноважений покладати виконання обов`язків голови правління на конкретну особу.
Як вбачається з матеріалів справи,  розпорядженням КМУ від 15.11.2019 №1060-р ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд».
Контракт, яким би визначалися його повноваження та умови оплати праці не укладався, про що свідчить лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.05.2020 №2202-15/31008-08, а також не заперечується учасниками апеляційного провадження.
Отже, проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що позивач розумів, що перебуває на посаді тимчасово, про що додатково свідчить власноруч підписаний ОСОБА_1 наказ ПАТ «Аграрний фонд» від 26.11.2019 №523-к, відповідно до якого ОСОБА_1 приступає до тимчасового виконання обов`язків голови правління, а у подальшому позивач самостійно вчинив дії щодо свого ж звільнення, видавши наказ від 14.05.2020 №169-к.
Згідно з пунктом 5 частини першої  статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.
Тож правила пункту 5 частини першої  статті 41 КЗпП України кореспондуються з положеннями частини третьої  статті 99 ЦК України.
Зміни до  статті 41 КЗпП України, а саме доповнення цієї статті пунктом 5, внесено  Законом України від 13.05.2014 № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів», який набрав чинності з 01.06.2014. Згідно з пояснювальною запискою до проекту вказаного Закону  передбачається, що така підстава розірвання трудового договору забезпечить «можливість розірвання трудового договору без наведення підстав при припиненні повноважень посадових осіб», а в якості компенсації для захисту інтересів останніх гарантує мінімальний розмір вихідної допомоги в розмірі середньої заробітної плати за шість місяців.
Отже, здійснення компетентним органом господарюючого суб`єкта права на усунення від посади відповідно до  статті 99 ЦК України  можливе в порядку реалізації ним своїх корпоративних прав у разі, якщо інше не передбачено статутом, і як підстава такого звільнення може бути зазначено посилання на пункт 5 частини першої  статті 41 КЗпП України.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що із розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 № 1060-р «Про призначення ОСОБА_1 виконуючим обов`язки голови правління публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» слідує, що позивача було призначено виконуючим обов`язки голови правління акціонерного товариства «Аграрний фонд» на строк до призначення в установленому порядку голови правління зазначеного товариства.
Сторонами підтверджено, що після звільнення ОСОБА_1 було призначено в.о. голови правління, а не голову, тому підстава, визначена вказаним розпорядженням по суті не настала.
Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на сплив тримісячного строку, визначеного порядком, і необхідність застосування пункту 2 частини першої  статті 36 КЗпП України спростовується тим, що КМУ у розпорядженні визначив строк на який призначено ОСОБА_1 саме на строк до призначення в установленому порядку голови правління зазначеного товариства, з огляду на те, що як зазначалось колегією суддів вище, суб`єкт управління наділений повноваженнями тимчасово, на строк до трьох місяців, покладати виконання обов`язків керівника товариства на конкретну особу.
Тобто, підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що хоч у наказі яким позивача було призначено в.о. голови правління відповідача і зазначено, що позивача було призначено виконуючим обов`язки голови правління акціонерного товариства «Аграрний фонд» на строк до призначення в установленому порядку голови правління зазначеного товариства, проте, таке призначення не може бути більше трьох місяців.
Водночас, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи спір щодо захисту прав та інтересів колишнього в.о. голови правління АТ «Аграрний фонд», досліджує правомірність перебування на посаді теперішнього в.о. голови правління ОСОБА_2, хоча, на переконання колегії суддів, такі обставини не є предметом спору у даній справі.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023 у справі № 766/23789/19 вказано, що передумовою для припинення повноважень посадової особи за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є окреме рішення органу управління про таке припинення повноважень.
Однак, враховуючи, що ні у листі Мінекономіки від 13.05.2020 № 2202- 14/30162-01, ні у листі Мінекономіки від 13.05.2020 № 2202-14/30419-01, ні в розпорядженні Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 № 514-р не зазначено саме про припинення повноважень ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції про те, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 № 514-р повноваження ОСОБА_1 були припинені на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є безпідставним та передчасними.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.10.2019 у справі № 310/2284/17 зазначив, що «...оскільки, як встановлено судом першої інстанції між Міністерством інфраструктури України та ОСОБА_1 був укладений строковий трудовий, договір, строк дії якого визначався настанням юридичного факту - прийняттям відповідного рішення уповноваженим органом управління, а у встановленому законодавством порядку він не був призначений на посаду директора підприємства, тому його звільнення з урахуванням змісту наказу про призначення відповідає пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України. Верховний Суд зазначає, що згідно із змістом наказу про звільнення ОСОБА1 від 18 квітня 2017 року № 41 -О його звільнено не у зв`язку із зміною порядку призначення керівника відповідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності», а у зв`язку із закінченням строку, оскільки Міністерство інфраструктури України не прийняло рішення про укладення контракту з ОСОБА_1...». 
Пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України встановлено, що підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 (трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк) і 3 (на визначений строк, встановлений за погодженням сторін) статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що доказами, які наявні в матеріалах справи у повному обсязі підтверджено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду саме на певний строк, а тому були підстави для застосування пункту 2 частини 1  статті 36 КЗпП України, у зв`язку із чим звільнення ОСОБА_1 відбулося у встановленому порядку та згідно вимог чинного законодавства, що не спростовано позивачем належними та допустимими доказами.
Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним і скасування наказу ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 №183-к «Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 №169-к» та учиненого на його підставі запису від 13.05.2020 №45 у трудовій книжці ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню є також вимоги про стягнення 1 521 162,00 грн. вихідної допомоги та 1 000 грн. середнього заробітку за період з20.05.2020 по 25.01.2021 вихідної допомоги.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі №  761/16609/20 - задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі №  761/16609/20 - скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
4. Судовий збір за подачу позову залишити за ОСОБА_1 .
5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Аграрний фонд" (вул. Очаківська/пров. Очаківський 5/6, м. Київ, 03151; ідентифікаційний код: 38926880) 37  401 (тридцять сім тисяч чотириста одна) грн. 63 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва
7. Матеріали справи №761/16609/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 24.07.2023. (після виходу суддів Гаврилюка О.М. та Суліма  В.В.з відпустки)

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                В.В. Сулім