ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/245/22  Номер провадження 22-ц/814/3111/23	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Дряниці Ю.В., Обідіної О.І., 
секретаря: Ракович Д.Г.,
за участі: позивача  ОСОБА_1 та його представника- адвоката Шерстюк А.О.,
представника відповідача Лотиш А.М. та Лазоренко В.В.,
розглянувши  в режимі відеоконференцзв`язку в м.Полтаві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур», фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення сплачених коштів
за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур»
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 01 лютого 2023 року, прийнятого під головуванням судді Тімошенко Н.В. в м. Полтаві, зі складанням повного тексту 10.02.2023 року,-
в с т а н о в и в :
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що 29.01.2020 pоку в м. Полтава, між ним та ФОП ОСОБА_2 , в особі директора ОСОБА_2 з одного боку, яка діє від імені та за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур», укладено договір на туристичне обслуговування №29/01/20-1, за яким турагент за встановлену договором плату зобов`язався забезпечити надання за замовленням туриста комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язався на умовах цього договору прийняти та оплатити дані послуги.
На виконання Договору позивачем була здійснена оплата у розмірі 27 880,00 грн.
Надалі ТОВ «Аккорд-Тур» надало турагенту ФОП ОСОБА_2 підтвердження замовленого туристичного продукту для туриста ОСОБА_1 підтвердження замовлення № 31831816866 за туристичним продуктом «Про Тоскану... зі смаком + Монтекатіні-Терме» (з датою відправлення 01.10.2020 pоку).
Проте, у зв`язку із запровадженням 11.03.2020 року на території України карантину, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, замовлення № 31831816866 - тур «Про Тоскану... зі смаком + Монтекатіні-Терме» з датою виїзду 01.10.2020 року не відбувся.
Вважав, що туристичні послуги не були надані йому з вини ТОВ «Аккорд-Тур», а тому наявні правові підстави для покладення на останнього відповідальності у вигляду стягнення пені в розмірі 132 151,20 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
Посилаючись на вище наведене, просив розірвати Договір на туристичне обслуговування № 29/01/20-1, укладений між ФОП ОСОБА_2 , в особі директора ОСОБА_2 з одного боку, яка діє від імені та за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур» відповідно до агентської угоди №11831638 від 02.01.2013 року та ОСОБА_1 та стягнути з ТОВ «Аккорд- Тур» на свою користь:
-сплачені за Договором на туристичне обслуговування кошти в сумі 27 880 грн., 
-пеню, в розмірі 132,151.20 грн., нараховану відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», 
-моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., 
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01 лютого 2023 року задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 .
Розірвано Договір на туристичне обслуговування № 29/01/20-1 від 29.01.2020 року, укладений від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд- Тур» відповідно до агентською угоди № 11831638 від 02.01.2013 року та ОСОБА_1 .
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд- Тур» на користь ОСОБА_1 сплачені грошові кошти за ненадані туристичні послуги за Договором на туристичне обслуговування № 29/01/20-1 від 29.01.2020 року в сумі 27880 грн.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд- Тур» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд- Тур» на користь держави судовий збір в розмірі 1984,8 грн.
Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог в частині повернення ТОВ «Акорд-Тур» фактично сплачених за туристичні послуги коштів. 
Рішення оскаржили ОСОБА_1 та ТОВ «Акорд-Тур».
Позивач, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Вважає, що відповідач не довів наявність форс-мажорних обставин, а тому за невиконання договору зобов`язаний сплатити пеню та моральну шкоду позивачу.
ТОВ «Акорд-Тур» в апелційній скарзі зазначає, що туристичним агентством не було допущення істотного порушення умов договору на туристичне обслуговування, що призвело до невиконання перед позивачем взятих зобов`язань та не вбачає підстав для розірвання укладеного між сторонами договору. Відтак просили оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 товариство «Акорд-Тур» просить в задоволенні вказаної апеляційної скарги відмовити.
Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що  29.01.2020 pоку в м. Полтава, між ФОП ОСОБА_2 , в особі директора Лазоренко Вікторії Вікторівни з одного боку, яка діє від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур» відповідно до агентської угоди № 11163661 від «02» 01 2013 року та ОСОБА_1 укладено Договір на туристичне обслуговування №29/01/20-1, за якими турагент за встановлену договором плату зобов`язався забезпечити надання за замовленням туриста комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язався на умовах цього договору прийняти та оплатити дані послуги (пункт 1.1 договору).
На виконання Договору Позивачем була здійснена оплата у розмірі 27 880,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 202, 203, 204 від 29.01.2020 року.
Проте, у зв`язку із поширенням у світі коронавірусу COVID-19 та запровадженням обмежень на пересування країнами Європи, зокрема, з туристичною метою, що є загальновідомими обставинами, туристична поїздка позивача не відбулась.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , зазначав, що з моменту оновлення норм перетину кордону з Італією у зв`язку із пандемією «COV1D-19» та включенням України з 31 липня 2021 року до переліку країн, що передбачає надання можливості відвідувати територію Італійської Республіки з будь-якою метою, в тому числі туризму, туроператор міг виконати покладені на нього Договором зобов`язання, однак не вчинив жодних дій на виконання Договору на туристичне обслуговування, не надав туристу жодної інформації та пропозиції щодо зміни істотних умов договору або про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору, а також не надав документів на підтвердження неможливості виконання взятих на себе зобов`язань. 
Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що туристичні послуги фактично не були надані позивачу, а тому вартість туру підлягає поверненню, натомість вимоги щодо стягнення пені та моральної шкоди не підлягають задоволенню у зв`язку із тим, що не виконання умов договору відповідачем пов`язане із обставинами, які не залежали від товариства. 
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.
До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини 1 статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі, шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
За змістом частин 1, 2 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Таким чином, закон пов`язує можливість зміни чи розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.
Істотна зміна обставин є оціночною категорією. Водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.
Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/15484/17 (провадження № 12-282гс18).
Частиною 7 та 8 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін.
Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.
Частиною 10 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою.
Частиною 12 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.
Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами в тому числі і введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID - спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Крім іншого, цей Закон передбачає віднесення карантину до форс-мажорних обставин.
Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про розірвання договору на туристичне обслуговування та стягнення сплачених позивачем коштів за цим договором.
Рішення суду першої інстанції в цій частині слід залишити без змін.

Відносно позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, то дані вимоги не узгоджуються з приписами п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає відшкодування моральної шкоди внаслідок недоліків (дефекту) продукції, а в даній справі існують інші правовідносини.
Крім того, слід врахувати, що з 12 березня 2020 року на території України встановлено карантин, що саме по собі призвело до порушення способу життя не тільки позивача, а тому відсутні підстави вважати, що саме не виконання відповідачем договору щодо повернення коштів привело до порушення способу життя позивача.
Не підлягають також задоволенню вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені з туроператора за невиконання договору про туристичне ослуговування, виходячи з положень ч.12 ст.20 Закону України «Про туризм», яка звільняє Туроператора від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування у випадку, коли невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс мажорних обставин.
Відповідно до п. 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Туроператор звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке невиконання сталося у результаті подій, які туроператор не міг передбачити.
У зв`язку із встановленими обмеженнями щодо перетину кордону громадянами України, відповідач був позбавлений можливості надати туристичні послуги позивачу. Законом України від 17.03.2020р. № 530-ІХ встановлений Кабінетом Міністрів України карантин віднесено до форс-мажорних обставин, визначених статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України".
За таких обставин, які не залежали від відповідача, відсутні правові підстави для покладення на ТОВ «Аккорд-Тур» відповідальності у вигляду стягнення пені, а тому апеляційна скарга позивача в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції не підлягає задоволенню.
Апеляційна скарга ТОВ «Аккорд-Тур» також не спростовує висновків районного суду.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур» не повідомляв ОСОБА_1 про зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, а лише розмістив на своєму сайті інформацію про настання форс-мажорних обставин, що не є повідомленням конкретної особи (а.с. 106).
24 листопада 2021 року ОСОБА_1 направлено ТОВ «Аккорд-Тур» та турагенту фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 претензію (повторно), у якій він просив повернути сплачені ним кошти за путівку, тобто повідомляв про бажання розірвати договір, посилаючись на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору (а.с. 32-34).
Зважаючи на те, що у даному разі істотно змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, оскільки дати туристичної поїздки відтерміновано, в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які позивач не міг усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності; виконання договору позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, адже поїздка мала відбутися у жовтні 2020 року; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, вбачаються підстави для розірвання договору на туристичне обслуговування від 29.01.2020 року та повернення ОСОБА_1 сплачених на виконання договору коштів.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги  ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Тур» залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 01 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 17.08.2023 року.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                 Ю.В. Дряниця
                                                                                                                       О.І. Обідіна