ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/5019/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.
суддів: Паруснікова Ю.Б., Чус О.В.
при секретарі судового засідання: Бурчака А.Ю.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу про закриття провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 (суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/5019/22
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Київ
до гр. ОСОБА_1 , м. Павлоград
про стягнення 27621,74 грн.
  
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

АТ КБ “Приватбанк” (позивач) звернувся з позовом до гр. ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 27621,74грн. (в т.ч.: 21274,83грн. - заборгованість за кредитом; 5964,51 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом та 382,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом) заборгованості за договором б/н від 18.06.21р.               
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 року у справі №904/2465/23 закрито провадження у справі № 904/5019/22.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що, за твердженням позивача, 18.06.2021р. ФОП Абдула Наталія Федорівна звернулась до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", із заявою про надання Кредиту за послугою “Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця “Підприємницький” шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на умовах: мета кредиту - поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта; вид кредиту - овердрафтовий кредит; мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH; максимальний розмір ліміту: 100 000 UAH; розмір відсоткової ставки: 25,5%; розмір щомісячної комісії (в т.ч. в пільговий період): 0,3% від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку клієнта за звітній місяць; пільговий період: 55 днів; термін користування кредитом: 12 місяців (а.с.13). Однак, в ході розгляду спору, судом встановлено, що станом на 18.06.21 господарська діяльність ФОП Абдула Наталія Федорівна була припинена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 18.06.21. Зважаючи на суб`єктний склад учасників цієї справи (відповідач є фізичною осібою) та характер правовідносин у ній, які безпосередньо не відносяться до підприємницької діяльності (заявка про надання Кредиту за послугою “Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця “Підприємницький” подана фізичною особою, яка на той час не могла здійснювати підприємницьку діяльність); суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1. ч.1 ст. 231 ГПК України - у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; а повинен розглядатися в порядку цивільно-процесуального законодавства районним судом відповідно до вимог ЦПК України.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 по справі №904/5019/22, скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт наголошує на тому, що 18.06.2021 спірний правочин був укладений між ФОП Абдулою Наталією Федорівною та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв`язку із здійсненням останньої господарської діяльності. Таким чином, кредит надавався відповідачу, як фізичній особі-підприємцю, в комерційних цілях і спірні правовідносини виникли між ФОП Абдулою
Наталією Федорівною та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» .
Враховуючи суб`єктний склад сторін правочину та зміст правовідносин сторін, зобов`язання за якими у відповідача із втратою її статусу як ФОП не припинились, спір, що розглядається, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції господарських судів.
Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1. ч.1 ст.231 ГПК України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не     перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Чус О.В., Парусніков Ю.Б.
Ухвалою суду від 03.08.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/5019/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
11.08.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/5019/22.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1741/23 від 21.08.2023, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, тощо, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Березкіної О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2023 задоволено клопотання Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 року у справі №904/5019/22. Поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу про закриття провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 у справі №904/5019/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 05.09.2023 о 12:40 годин.
05.09.2023 до судового засідання представники сторін не з`явилися.
Ухвалою суду від 05.09.2023 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу про закриття провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 у справі №904/5019/22 відкладено на 26.09.2023 на 10:00 год.
25.09.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/5019/22 у зв`язку усуненнм обставин, що зумовили зміну судді-члена колегії, а саме вихід з відпустки судді Чус О.В.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Паруснікова Ю.Б.
Ухвалою суду від 26.09.2023 справу №904/5019/22 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), суддів: Чус О.В., Паруснікова Ю.Б.
26.09.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду. 

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

18.06.2021 ФОП Абдула Наталія Федорівна звернулась до Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", із заявою про надання Кредиту за послугою “Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця “Підприємницький” шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку 26008050511759 на умовах: мета кредиту - поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта; вид кредиту - овердрафтовий кредит; мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH; максимальний розмір ліміту: 100 000 UAH; розмір відсоткової ставки: 25,5%; розмір щомісячної комісії (в т.ч. в пільговий період): 0,3% від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку клієнта за звітній місяць; пільговий період: 55 днів; термін користування кредитом: 12 місяців.
Станом на 18.06.2021 господарська діяльність ФОП Абдули Наталії Федорівни була припинена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 18.06.2021.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі №904/5019/22 в зв`язку з тим, що, на думку місцевого господарського суду, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття суд, встановлений законом містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).
Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.
Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
          З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.
          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
          Наведена норма підлягає застосуванню, якщо предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.
          Відповідно до статті 3 ГК України     під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
          Згідно із частиною першою статті 128 ГК України           громадянин визнається суб`єктом господарювання в разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до           статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із  законом не може бути звернено стягнення.
          За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено  законом або не випливає із суті відносин.
          За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.
За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Абдула Наталя Федорівна припинила підприємницьку діяльність фізичної особи – підприємця – 02.02.2021 року.
Зважаючи на суб`єктний склад учасників цієї справи, відповідач є фізичною особою та характер правовідносин у ній, які безпосередньо не відносяться до підприємницької діяльності, а саме заявка про надання Кредиту за послугою “Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця “Підприємницький” подана фізичною особою, яка на той час не могла здійснювати підприємницьку діяльність.
Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, необґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП припинились.
Таким чином, висновки суду першої інстанцій про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України відповідають нормам матеріального та процесуального права.
З огляду на вказане колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, про закриття провадження у справі.
Доводи апелянта в апеляційній скарзі щодо « … Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд …
… З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України ...
… Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між ...
… З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи ...
Такий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду (постанова від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18).
… Станом на 18.06.21р. господарська діяльність ФОП Абдула Наталія Федорівна була припинена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 18.06.21р.
Згідно з ч. 8 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців передбачено ...
… Відповідно до вимог ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України однією із особливостей ....
З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2021 р. спірний правочин був укладений між ФОП Абдула Наталя Федорівна та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв`язку із здійсненням останньої господарської діяльності. Таким чином, кредит надавався відповідачу, як фізичній особі-підприємцю, в комерційних цілях і спірні правовідносини виникли між ФОП Абдула Наталя Федорівна та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» .
Враховуючи суб`єктний склад сторін правочину та зміст правовідносин сторін, зобов`язання за якими у відповідача із втратою її статусу як ФОП не припинились, спір, що розглядається, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції господарських судів.
Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1. ч.1 ст.231 ГПК України …» відхиляються як такі, що побудовані на помилковому тлумачанні позивачем норм процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі суду першої інстанції, яка є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 у справі №904/5019/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга на неї, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2684,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу про закриття провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 у справі №904/5019/22 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 у справі №904/5019/22– залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн покласти на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Повна постанова складена та підписана суддями Дарміним М.О. та Чус О.В. 28.09.2023, суддею Парусніковим Ю.Б. 02.10.2023. 

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                          Ю.Б. Парусніков

Суддя                                                                                          О.В. Чус