ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року	Львів	Справа № 569/4121/23 пров. № А/857/10014/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л.  П.,
суддів - Обрізка І. М., Шинкар Т.І., 
за участі секретаря судового засідання - Доморадової Р.В.,
представника позивача - Оспанова Р.О.,
представника відповідача - Кирчеї Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2023 року   (головуючий суддя Бучко Т.М., м. Рівне) у справі № 569/4121/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці  про скасування постанови,

                                                   в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці, у якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0864/20990/22 від 8 листопада 2022 року про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.471 МК України, а провадження у справі закрити; вилучений згідно протоколу про порушення митних правил товар повернути для продовження митного оформлення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача  судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що оскаржуваної постанови не отримував, не був присутній при її винесенні, при складанні протоколу та розгляді справи про порушення митних правил,. Зазначав, що не є відправником та декларантом товару, оскільки не перебував у 2022 році в Китайській Народній Республіці і саме (продавець) магазин Guangdong Shipinhan Technology Co., Ltd. є відправником товару та декларантом, а тому є  відповідальним за заповнення митної декларації форми CN23 до поштового відправлення, внесення достовірних та точних даних про відправника та отримувача, вартість та опис товарів тощо.  Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2023 року позов задоволено частково. Скасовано постанову Львівської митниці у справі про порушення митних правил № 0864/20990/22 від 08 листопада 2022 року. Справу про порушення митних правил № 0864/20990/22 за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не задекларовано, тобто не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом, про товари, які переміщуються таким громадянином через митний кордон України. Зазначає, що Львівською митницею за наявною в митного органу адресою (КНР, Guangzhou, Zhongeun Town, No.8 Hanxi Road, Room 301) скеровано другий примірник протоколу про порушення митних правил від 13 вересня 2022 року, а на адресу отримувача -   АДРЕСА_1 , скеровано повідомлення про час, дату та місце розгляду справи про порушення митних правил. Листом від 8 листопада 2022 року на цю ж адресу направлено  постанову. Вважає, що оскільки іншого способу повідомити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (телефонограмою, електронною поштою тощо), МК України та КУпАП не передбачає, митниця вжила вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення позивача в передбаченому КУпАП порядку.  Звертає увагу, що ч. 5 статті 265 МК України визначає, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. Позивач, здійснюючи декларування міжнародного поштового відправлення, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, що переміщувався, вказавши, що у міжнародному поштовому відправленні пересилає «інструмент для оптики».
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Представник скаржника під час апеляційного розгляду підтримав апеляційну скаргу.
Представник позивача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами,  08 листопада 2022 року в.о. заступника начальника - начальника Управління БК та ПМП Львівської митниці Приходько Ю.Б. виніс постанову у справі про порушення митних правил № 0864/20900/22 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів на суму 233354,11 грн.
За змістом вказаної постанови, 06 вересня 2022 року в ході здійснення митного контролю міжнародних поштових відправлень, в зоні митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці, під час проходження міжнародного поштового відправлення за №MGRMY3000330563YQ через рентген-телевізійну установку виникла підозра щодо переміщення незадекларованих або прихованих від митного контролю товарів.
Згідно з поданою до митного контролю митною декларацією форми CN23 №MGRMY3000330563YQ, відправником зазначеної посилки, яка надійшла з Китаю, виступає особа - ОСОБА_1 , місце проживання/перебування - АДРЕСА_2 , отримувачем - ОСОБА_1 , який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 .
Згідно митної декларації форми CN23 №MGRMY3000330563YQ відправник заявив, що у вказаному міжнародному поштовому відправленні пересилає інструмент для оптики - 21 шт.
Під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки №MGRMY3000330563YQ, було виявлено незадекларований товар, а саме: оптичний приціл з маркуванням на упаковці «SPINA OPTICS» новий, у заводській упаковці - 1 шт.; оптичні приціли з маркуванням «Trijicon ACOG», нові, у заводських упаковках - 2 шт.; оптичні приціли з маркуванням «specterDR by ELCAN», нові, у заводських упаковках - 2 шт.; оптичні приціли з маркуванням «HARM 404622W», нові, у заводських упаковках - 2 шт.; оптичні приціли з маркуванням «CR2032», нові, у заводських упаковках - 5 шт.; оптичні приціли з маркуванням «EOTECH», нові, у заводських упаковках - 4 шт.; оптичні приціли з маркуванням «MICRO3X», нові, у заводських упаковках - 5 шт. Загальна кількість оптичних прицілів - 21 шт. Виявлений товар знаходився в поштовому відправленні без будь-якого приховування.
Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 23 вересня 2022 року № 142000-3301-0434 вартість товару, вилученого протоколом про порушення митних правил № 0864/20900/22, становить 777847,05 грн.
Не погодившись із постановою № 0864/20990/22 від 8 листопада 2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Скасовуючи постанову Львівської митниці, суд першої інстанції виходив з того  , що Львівською митницею не доведено вчинення позивачем правопорушення,   передбаченого   ч.2  ст.471   МК   України. Крім того, суд першої інстанції вказав на порушення відповідачем процедури розгляду справи про порушення митних правил, а саме, розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, неповне з`ясування всіх обставин.  
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до  статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ч. 1  ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
За нормами ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених в цій декларації.
Згідно  ч.5  ст.265  МК України  декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
Відповідно до ч.8 ст.233 МК України міжнародні поштові (крім тих, що переміщуються через територію України транзитом) та експрес-відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.
Згідно з ч.4 ст.234 МК України товари (крім підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача - громадянина в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача - громадянина в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість перевищує еквівалент 150 євро, оподатковуються митними платежами у порядку, встановленому статтею 374  цього кодексу (ч.4 ст.234 МК України).
Відповідно до ч.7 ст.374 МК України товари (крім підакцизних та зазначених у частині п`ятій цієї статті), що переміщуються (пересилаються) на митну територію України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 150 євро, декларуються оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи громадянином або уповноваженою ним особою в порядку, визначеному статтею 236 цього кодексу, та не є об`єктами оподаткування митними платежами.  Товари (крім підакцизних та зазначених у частині п`ятій цієї статті), що переміщуються (пересилаються) на митну територію України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, але не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи громадянином або уповноваженою ним особою в порядку, визначеному статтею 236  цього кодексу, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків та податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України. Базою оподаткування для таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 150 євро.
Положенням про митні декларації, затвердженим постановою кабінету Міністрів України № 450 від 21 травня 2012 року передбачено, що товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України в міжнародних поштових відправленнях, декларуються шляхом подання митному органу   тимчасового та/або додаткового реєстру міжнародних поштових відправлень або митної декларації CN 22 чи CN 23 у разі надходження на адресу громадянина в Україну в одній депеші від одного відправника товарів, сумарна фактурна вартість яких перевищує суму, еквівалентну 150 євро, але не перевищує суми, еквівалентної 10000 євро (пп.4 п.6 вказаного Положення).
Згідно пункту 2 статті РП 125 Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції, затвердженої Указом Президента України № 316/2017 від 10 жовтня 2017 року, до кожної посилки додається митна декларація CN 23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки CP 72. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки. Відомості загального характеру неприпустимі. Митна декларація CN 23 повинна прикріплюватися до посилки із зовнішнього боку способом, що унеможливлює втрату. Якщо призначені оператори заздалегідь домовляються, то митні дані, що вказуються відповідно до інструкцій митної декларації CN 23, включаючи прізвища та адреси відправника та адресата, можуть надсилатися електронною поштою призначеному оператору країни призначення. Всі положення статті РП 151 також застосовуються до даних, які вказані в паперовому варінті митної декларації CN 23. У разі розбіжності між даними, вказаними в митній декларації CN 23, і електронними даними, наданими відповідно до положень параграфа 3, митною декларацією буде вважатися бланк митної декларації CN 23. Відправник може також додавати до супровідної адреси будь-який документ (рахунок, ліцензія на вивезення, ліцензія на ввезення, посвідчення про походження, санітарне свідоцтво тощо), необхідний для митного огляду в країні подачі і в країні призначення. Адреса відправника та адреса одержувача, а також всі інші дані, зазначені відправником, повинні бути однаковими на посилці та на супровідній адресі. У разі розбіжності дійсними вважаються дані, вказані на посилці.
Згідно зі статтею РП 151 Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції вказано, призначені оператори не несуть ніякої відповідальності за складання митних декларацій. Складання митної декларації належить до виняткової відповідальності відправника. Проте, призначені оператори повинні вжити всіх необхідних заходів, щоб проінформувати своїх клієнтів про порядок виконання митних формальностей і, зокрема, переконатися у повному складанні митних декларацій CN 23, щоб сприяти швидкому митному огляду відправлень.
Бланк митної декларації CN23 заповнюється відправником (у необхідній кількості примірників) відповідно до інструкції, викладеної на зворотному боці бланку, зокрема зазначається: найменування та повні адреси відправника та одержувача, характер вкладення, докладний перелік предметів, що пересилаються, маса та вартість (з уточненням валюти) кожного предмету вкладення (для комерційних відправлень - код УКТЗЕД та країна походження товарів), їх загальна вартість, загальна маса (брутто) відправлення, дата та підпис відправника.
Аналізуючи наведені норми слід дійти висновку, що всі товари, що переміщуються (пересилаються) на митну територію України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, але не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи громадянином або уповноваженою ним особою в порядку, визначеному статтею 236  цього кодексу. Складання митної декларації належить до виняткової відповідальності відправника. У разі самостійного декларування товарів декларантом, передбачену Митним кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Частина 2    ст. 471 Митного кодексу України передбачає відповідальність за  недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України.
Ст. 266 Митного кодексу України визначено обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи.
Відповідно до ч. 1 даної статті декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та  Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до  розділу X  цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Частиною 4 ст.266 Митного кодексу України встановлено, що у разі самостійного декларування товарів декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, зазначено  недекларування товарів, тобто незаявлення ним за встановленою формою точних та достовірних відомостей про найменування та кількість товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню, в митній декларації форми  CN23 № MGRMY3000330563YQ.
Тобто, митниця вважала декларантом товару саме позивача - ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги грунтуються на тому, що митній декларації CN23 № MGRMY3000330563YQ відправником та отримувачем вказано ОСОБА_1 , отже саме ним мають бути задекларовані товари, які підлягають обов`язковому декларуванню.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доказів, які б вказували на те, що декларантом є саме ОСОБА_1 та доводили факт вчинення ним дій, спрямованих на незаявлення точних та достовірних відомостей про товари, що пересилались відправленням № MGRMY3000330563YQ митним органом не здобуто, в оскаржуваній постанові не наведено.
Не надані такі докази і під час судового розгляду.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність відповідачем вини позивача у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України.
Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, митну декларацію № MGRMY3000330563YQ позивач не підписував, що в силу вимог ч.2 статтей РП 125, РП 151 Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції виключає відповідальність позивача за складання митної декларації.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на вимоги Митного кодексу України щодо розгляду справи про порушення митних правил.
Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії  протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, серед іншого, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду (ст.531 МК України).
В наведених нормах законодавства закріплено обов`язок митного органу надіслати особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил примірник протоколу про порушення митних правил, в якому зазначається час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Апелянт зазначає, що другий примірник протоколу про порушення митних правил від 13 вересня 2022 року № 0864/20900/22 направлений Львівською митницею відправнику ОСОБА_1 за вказаною у митній декларації адресою: АДРЕСА_2 , однак відповідачем не вказано, яким чином встановлювалась особа відправника ОСОБА_1 , адреса якого визначена у Китайській Народній Республіці, адже протокол про порушення митних правил та постанова № 0864/20990/22 від 8 листопада 2022 року не містять ідентифікуючих ознак (номеру облікової картки платника податків, серії та номеру паспорту), які б могли підтвердити, що ОСОБА_1 це саме позивач, а не інша особа із збігом прізвища, імені та по-батькові.
Повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил № 0864/20900/22 від 13 вересня 2022 року направлене Львівською митницею 30 вересня 2022 року на вказану у митній декларації адресу одержувача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , однак таке повідомлення було повернуте відповідачу з поштовою поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, у митній декларації  CN23 № MGRMY3000330563YQ вказаний номер телефону ОСОБА_1 , а отже такий міг бути викликаний для опитування телефонограмою.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що митний орган всупереч вимогам ст.489 МК України не виконав свого обов`язку щодо з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не вчинив всіх можливих дій  з   метою   отримання   доказів, не вжив вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення позивача про місце і час розгляду справи про порушення митних правил.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0864/20900/22 від 8 листопада 2022 року та закриття провадження у справі. 
При обґрунтуванні цієї постанови апеляційним судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 286, 272, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                                  п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2023 року   у справі № 569/4121/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 14 вересня 2023 року