ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 932/10583/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою    Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2022 року в адміністративній справі №932/10583/21 за позовом     ОСОБА_1    до    Інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненка Артема Олеговича треті особи: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради,    Дніпровська міська рада, ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року ОСОБА_1  звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом, згідно якого просить суд: визнати поважними причини пропуску строків оскарження та поновити строк на оскарження постанови серії РАП № 343122643 від 03.11.2021 року; визнати дії ОСОБА_3 протиправними; скасувати постанову серії РАП № 343122643 від 03.11.2021 року  інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Філоненко А.О. про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 152-1 КУпАП; зобов`язати КП «Міськавтопарк» видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 07.10.2021 року з чеку під двірниками о 11 гол. 25 хв. за автомобілем марки Skoda, державний номер НОМЕР_1 ; зобов`язати балансоутримувача КП «Міськавтопарк» привести у відповідність до   Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за паркування зупинку, стоянку транспортних засобів на місцях, призначених для осіб з інвалідністю», паркувальні місця в районі будинку АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 листопада 2021 року інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради  Філоненко А.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 343122643 від 03.11.2021, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 гривень за порушення абз. 2 п.26 Правил паркування транспортного засобу.  Позивач  зазначає, що постанова складена з порушенням вимог Конституції України, КУпАП та Законів України, нічим не обґрунтована та побудована на припущеннях посадової особи, є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки транспортний засіб Skoda, д.н.з. НОМЕР_2 , є сімейним автомобілем родини позивача,  окрім самого позивача також перебувають інші члени його родини, в тому числі й ОСОБА_2 , який є водієм з інвалідністю ІІІ групи, та керував автомобілем 07 жовтня 2021 року, а тому має право на безоплатне паркування.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2022 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 343122643 від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1   ст. 152-1 КУпАП.Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 152-1 КУпАП   - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради  на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Зазначає, що законодавством визначено умови для здійснення водіями з інвалідністю безоплатного паркування на майданчику для платного паркування, проте водій не скористався наданим йому правом.
Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про те, що доводи наведені в апеляційній  скарзі не ґрунтуються на законі, які б вказували на помилковість рішення суду першої інстанції. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів      ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч.1      ст. 308 КАС України      суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних            підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що   03.11.2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою Філоненко А.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 343122643 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1   статті 152-1 КУпАП, та постановлено накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД №00476373 від 07.10.2021 року було залишено на лобовому склі автомобіля. Копію постанови серії РАП № 343122643 від 03.11.2021 року позивач отримав особисто 16 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
11.10.2021 ОСОБА_2 звернувся з листом про повідомлення належного користувача транспортним засобом НОМЕР_1 , згідно якого просить закрити провадження відповідно до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД №00476373 від 07.10.2021 року.(а.с.11)
15.11.2021 ОСОБА_2 повторно звернувся з листом на ім`я начальника інспекції Алейниченко М.М. з проханням скасувати повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД №00476373 від 07.10.2021 року.
Листом заступника начальника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради від 29.11.2021 року за вих. №4/5-72013 було відмовлено в закритті провадження по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2021 року серії ІД №00476373.
Як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою Філоненко А.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 343122643, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1   ст. 152-1 КУпАП   та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 гривень за порушення абз. 2 п.26 Правил паркування транспортного засобу.
В постанові зазначено, що ОСОБА_1  07.10.2021 року о 11 год. 25 хв. транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, про. Дмитра Яворницького в районі буд. 72-78 з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більше як 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо прийняття вказаної постанови, вважаючи її протиправною, позивач звернувся у суд із даним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП не доведена, а склад вказаного правопорушення тим самим спростовано, позовні вимоги належить задовольнити в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 343122643 від 03.11.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 152-1 КУпАП з одночасним закриттям провадження по справі.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
   Приміткою ст. 152-1 КУпАП вказано, положення   частини першої   цієї статті не застосовується у випадках, визначених   частинами шостою   та   сьомою   статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.
Місцями, призначеними для паркування (у тому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.
Під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого   частинами першою,   другою   та   восьмою   цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у   частині першій   статті 14-2   цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених   абзацом третім   частини першої статті 279-3   цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до статті ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у   частині першій   статті 14-2   цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:
-ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
-особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене та системний аналіз норм чинного законодавства, та враховуючи що особа, яка керувала транспортним засобом безпосередньо на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого на розгляд справи про адміністративне правопорушення, із заявою про визнання останього безпосереднім суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення, та подальшого закриття провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1  . 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП не доведена, а склад вказаного правопорушення спростовано.
Щодо доводів скаржника, що водій не скористався наданим йому правом на пільгове паркування.                   
Безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 (Офіційний вісник України, 2009 р., № 96, ст. 3314), і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852).         При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» (п.5 Порядку № 585).
Отже, соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами. Такий захист полягає, зокрема, у наданні, встановлених законодавством України, пільг таким особам на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус. Так, на власників спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування покладено обов`язок забезпечення виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують, зокрема, водії з інвалідністю, які у свою чергу мають право встановлювати на транспортному засобі розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».       
Колегія суддів звертає увагу, що Порядком № 585 імперативно визначено, що для безоплатного паркування водієм з інвалідністю транспортного засобу на відповідному місці для безоплатного паркування, в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу повинен бути розміщений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».
Тобто, у разі не дотримання вказаних вимог, а саме розташування транспортного засобу за відсутності на ньому розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», отримання послуг з паркування на майданчику для платного паркування повинно бути сплачено на загальних підставах.
За приписами   ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17, які в силу вимог ч.5   ст.242 КАС України   мають бути враховані при розгляді цієї справи.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 311, 316, 321, 322, КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2022 року в адміністративній справі №932/10583/21 залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2022 в адміністративній справі №932/10583/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3   ст. 272 КАС України   касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов