ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/686/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І.,

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Партнер-Агро”: Валешинська Оксана Сергіївна
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких”: Спектор Юрій Ісайович
від Приватного підприємства “Перемога Народу”: Рохманов Сергій Іванович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких”
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 про відмову у забезпеченні доказів, повний текст якої складено 16.06.2023, суддя в І інстанції Семенчук Н.О.,   в м. Миколаєві
у справі №915/686/20
за позовом:   Товариства з обмеженою відповідальністю “Партнер-Агро”
до відповідачів:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких”;
2) Приватного підприємства “Перемога Народу”
про  відшкодування шкоди у загальній сумі 7 134 319,04 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20 у задоволенні  заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" №б/н від 09.03.2023 (вх.№2879/23 від 10.03.2023) про забезпечення доказів – відмовлено.
27.06.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких” на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій останнє просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20 скасувати та постановити відповідну постанову в порядку ст. 280 ГПК України.
Зокрема, скаржник зазначає, що процесуальний обов?язок надати суду доказ, в т.ч. вільний зразок підпису, може бути в силу приписів ч.7 ст.81 ГПК України покладений на будь-яку особу.
Також зазначає, що спірні Акти перевірки дотримання земельного законодавства та актах обстеження земельних ділянок 20.06.2017 року, 30.05.2018 року, 27.09.2018 року, 16.08.2019 року є одночасно і письмовими доказами (за змістом), і речовими доказами (в частині можливої підробки підпису). Відповідно до ч.3 ст.94 ГПК України суд вживає заходів для забезпечення зберігання речових доказів у незмінному стані. Відтак, на думку апелянта, заява Відповідача-1 про забезпечення зазначених доказів кореспондується з обов?язком суду вжити заходів для їх збереження у незмінному стані.
Скаржник також наголошує, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» має обґрунтовані підстави стверджувати, що оригінали вказаних документів можуть бути знищені як внаслідок війни, ураховуючи постійні ракетно-бомбові атаки на м. Миколаїв, так і зацікавленими особами, зокрема, службовими особами Держгеокадастру в Миколаївській області, які підробляли підписи І. П. Томова, І.Д.Топалова", а наявний в матеріалах справи висновок експерта свідчить, що акти перевірки ГУ Держгеокадастру Миколаївської області, є недопустимим та недостовірними доказами.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20 та призначено дану справу до розгляду на 22.08.2023 об 11:30.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" також надійшло клопотання про витребування матеріалів справи у повному обсязі, у якому останнє просило суд апеляційної інстанції доручити Господарському суду Миколаївської області надіслати матеріали справи №915/686/20 у повному обсязі, в т. ч. в складі томів 1, 2, 3.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 розгляд справи №915/686/20 відкладено на 13.09.2023 о 12:00, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких"  про витребування матеріалів справи у повному обсязі задоволено; доручено Господарському суду Миколаївської області надіслати матеріали справи №915/686/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
04.09.2023 матеріали справи №915/686/20 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
13.09.2023 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю “Партнер-Агро” надійшло клопотання про долучення доказів, а саме належним чином оформлену копію нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_1 .
В подальшому 13.09.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від  Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких” надійшли заперечення проти клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Партнер-Агро” про залучення до матеріалів справи заяви свідка.
В судовому засіданні 13.09.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Партнер-Агро” просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, представники Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких” та Приватного підприємства “Перемога Народу” просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу та задовольнити клопотання про забезпечення доказів.
Стосовно клопотання представника позивача про долучення нового доказу, судова колегія зазначає наступне.
Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 у даній справі про відкриття апеляційного провадження, зокрема,           роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 03.08.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншій стороні. Попередити учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк встановлений судом у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.
Враховуючи те, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Партнер-Агро” від 13.09.2023 про долучення нового доказу подане останнім з пропуском строку, встановленого в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 про відкриття апеляційного провадження, а також те, що відповідач не порушував питання про поновлення вказаного процесуального строку, зазначене клопотання про долучення доказу судом апеляційної інстанції залишено без розгляду, про що у судовому засіданні 13.09.2023 було постановлено протокольну ухвалу.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства “Перемога народу” не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, і відсутні підстави для її скасування, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи, у травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Партнер-Агро” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких” та Приватного підприємства “Перемога Народу”, в якому просило суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку завдану ними шкоду в розмірі 7   137 319,04 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право користування земельними ділянками загальною площею 1520,1737 га належить позивачу, проте, відповідачі з 2015 року неправомірно займають і користуються земельними ділянками позивача, що підтверджується судовими рішеннями у справах №915/1111/13 та №915/1125/13. Отже, на думку позивача, порушуючи його права, передбачені ст. 95 Земельного кодексу України, а також принцип обов`язковості судового рішення, відповідачі спільно, взаємопов`язаними діями, з єдиним наміром, самовільно займаючи земельні ділянки позивача з 2017-2019 років, заподіяли останньому неподільну шкоду у зазначеному вище розмірі.
10.03.2023 від ТОВ “Агрофірма Корнацьких” надійшла заява (вх.№2879/23 від 10.03.2023), в якій останнє просило суд забезпечити докази шляхом проведення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: чи були виконані підписи на Актах перевірки дотримання земельного законодавства та актах обстеження земельних ділянок від 20.06.2017, від 30.05.2018, від 27.09.2018, від 16.08.2019 від імені І.П. Томова, І.Д. Топалова власноруч І.П. Томовим, І.Д. Топаловим, чи вказані підписи виконані іншими особами ?. 
Для забезпечення доказів та проведення експертизи просило витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області оригінали наданих позивачем копій письмових доказів, перелічених в п. 11 додатків позовної заяви (матеріали Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на 377 арк.).
В обґрунтування заяви про забезпечення доказів вказав, що ТОВ “Агрофірма Корнацьких” вважає, що у даній справі є необхідність призначення експертизи та витребування доказів для проведення експертизи  в порядку забезпечення доказів, оскільки є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Зазначив, що позивачем на обґрунтування позовних вимог подано до суду ряд письмових доказів на 377 аркушах, а саме копії актів перевірок дотримання земельного законодавства та актів обстежень земельних ділянок, нібито складених та підписаних службовими особами Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (з а.с. 212 т. 1, т. 2, по а.с. 88 т. 3). Заявник зазначив, що достовірність вказаних підписів, належність їх службовим особам, зазначених в актах, викликає обґрунтовані сумніви, зокрема підписи вчинені службовими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на різних актах кординально відрізняються один від одного, що вказує на те, що підписи вчинені різними особами за одну і ту ж особу. 
ТОВ “Агрофірма Корнацьких” також посилається на висновок експерта, який свідчить, що акти перевірки ГУ Держгеокадастру Миколаївської області є недопустимим та недостовірними доказами, оскільки їх зміст не відповідає дійсності та існують обгрунтовані, підтверджені висновком експерта сумніви щодо можливої підробки підпису ОСОБА_1 ..
Відповідач ТОВ “Агрофірма Корнацьких” стверджує, що оригінали вказаних документів можуть бути знищені як внаслідок війни, так і зацікавленими особами, зокрема, службовими особами Держгеокадастру в Миколаївській області, які підробляли підписи І.П.Томова, ОСОБА_2 . 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20 у задоволенні  заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" №б/н від 09.03.2023 (вх.№2879/23 від 10.03.2023) про забезпечення доказів – відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим що, з огляду на порядок призначення та проведення почеркознавчої експертизи, оскільки особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , справжність підписів яких викликає сумнів у відповідача-1, не є учасниками спірних правовідносин та до участі у справі не залучались, то покладення судом на таких осіб процесуальних обов`язків щодо забезпечення проведення почеркознавчої експертизи нормами господарського процесуального кодексу не передбачено.
Також місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому. При цьому, вказана заява про забезпечення доказів не підтверджена також жодними доказами які б підтверджували ризики чи загрозу того, що такі докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим, з огляду на що, заява відповідача – 1 про забезпечення доказів шляхом призначення у справі №915/686/20 судової почеркознавчої експертизи та витребування доказів для проведення експертизи не відповідає критеріям, визначеним ст. 110 Господарського процесуального кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що предметом апеляційного розгляду у справі №915/686/20 є наявність або відсутність підстав для задоволення заяви Приватного підприємства "Перемога Народу" про забезпечення доказів шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи.
Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ГПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 110-112 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 110 ГПК України).
Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 110 ГПК України).
Необхідною умовою для забезпечення доказів є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.
Заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах, і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Заявник повинен довести наявність підстав, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або утрудненою. Суд не може вжити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі міркувань учасника, що носять характер припущень.
Подібний висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18, від 09.10.2019 у справі №9901/385/19.
Заява про забезпечення доказів за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 111 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, п. 4, 5 ч. 1 цієї статті встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Аналізуючи наведені положення Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто, вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.
Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Згідно з ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Таким чином, судова експертиза призначається судом, зокрема, з метою забезпечення доказів у справі та у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи заявника, викладені ним у заяві про забезпечення доказів фактично направлені на отримання відомостей шляхом призначення у справі №915/686/20 судової почеркознавчої експертизи копій актів перевірок дотримання земельного законодавства та актів обстежень земельних ділянок, які складені та підписані службовими особами Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, зокрема, актів від 20.06.2017 року, від 30.05.2018 року, від 27.09.2018 року, від 16.08.2019 року.
Так, скаржник зазначає, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» має обґрунтовані підстави стверджувати, що оригінали вказаних документів можуть бути знищені як внаслідок війни, ураховуючи постійні ракетно-бомбові атаки на м. Миколаїв, так і зацікавленими особами, зокрема, службовими особами Держгеокадастру в Миколаївській області, які підробляли підписи І. П. Томова, І.Д.Топалова", а наявний в матеріалах справи висновок експерта свідчить, що акти перевірки ГУ Держгеокадастру Миколаївської області, є недопустимим та недостовірними доказами.
Втім, колегія суддів зауважує, що забезпечення доказів шляхом призначення експертизи носить відмінний процесуальний характер від призначення експертизи у відповідності до норм статей 99, 100 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
При цьому, аргументи заявника на вірогідність знищення оригіналів вищезазначених документів внаслідок військової агресії російської федерації, не є виключною обставиною, з існуванням якої законодавство пов`язує можливість забезпечення доказів, оскільки агресія російської федерації є загальновідомою обставиною та розповсюджується на всю територію України, а не тільки на Миколаївську область.
Судова колегія зазначає, що введення на території України режиму воєнного стану є загальновідомою обставиною, всі громадяни та підприємства, установи та організації України знаходяться в однаковому становищі.
Колегією суддів також не приймаються до уваги доводи апелянта, що оригінали вказаних документів можуть бути знищені службовими особами Держгеокадастру в Миколаївській області, які підробляли підписи І. П. Томова, І.Д. Топалова, оскільки вказане не підтверджено жодними доказами які б підтверджували об`єктивні факти, які б обґрунтовували наведені заявником у заяві про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи, обставини, або ризики чи загрозу того, що такі докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.
Крім того, при безпосередньому дослідженні в судовому засіданні матеріалів справи, які були витребувані судом апеляційної інстанції з місцевого господарського суду за клопотанням скаржника, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи, окрім наданих позивачем разом з позовною заявою актів Держгеокадастру, завірених останнім, також наявні матеріали Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, виготовлені самим управлінням з оригіналів та завірені останнім належним чином.
Також Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що заява про забезпечення доказів шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи не містить достатніх обґрунтувань того, що без вирішення питання про дійсність підписів інспекторів ГУ Держгеокадастру Томова І.П. та Топалова І.Д. в актах, складених цим органом, неможливо встановити обставини, необхідні для розв?язання спору. Належність та достатність наданих позивачем доказів, в тому числі і актів ГУ Держгеокадастру, має оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами з урахуванням доводів та заперечень сторін у відповідності до приписів ст.86 ГПК України.
Отже, виходячи зі змісту поданої заяви про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та доводів, наведених скаржником в її обґрунтування, колегія суддів дійшла висновку про не відповідність критеріям, визначеним ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, а також необґрунтованості заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому. 
Тому, оскільки заявником не доведено належними та допустимими доказами по справі та не обґрунтовано необхідність та доцільність забезпечення доказів саме шляхом призначення судової експертизи, а також наявність обставин, які свідчать, що в подальшому витребування відповідних доказів стане неможливим або утрудненим, колегія суддів зазначає про правомірність висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви Приватного підприємства "Перемога Народу" про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20 про те, що заявником належним чином не доведено обставини, наявність яких прямо пов`язана із необхідністю забезпечення судом доказів шляхом призначення у справі судової експертизи, натомість, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні його заяви про забезпечення доказів, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, відтак, не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення.
Згідно  ст. 276 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких”, необґрунтованою та такою, що не потребує задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20 про відмову у забезпеченні доказів у справі №915/686/20 такою, що відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 136-140, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корнацьких” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 про відмову у забезпеченні доказів у справі №915/686/20  залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023 у справі №915/686/20  -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 14.09.2023.

Головуючий суддя                                                                А.І. Ярош

судді                                                                                 Я.Ф. Савицький 

                                                                                          С.І. Колоколов