Справа № 344/1291/22 
Провадження № 22-ц/4808/1006/23
Провадження № 22-ц/4808/1005/23 
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М. 
Суддя-доповідач Девляшевський В.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого (судді-доповідача)                Девляшевського В.А.
суддів:                                        Баркова В.М., Луганської В.М., 
секретаря:                                        Возняк В.Д., 
з участю                         представника АТ «Сенс Банк» - Матвійчука М.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Атаманюк Б.М. 31 травня 2023 року, повний текст якого виготовлено 06 червня 2023 року та на додаткове рішення від 15 червня 2023 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Ростислав Романович, про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора, 
встановив :
У січні 2022 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до АТ «Альфа-Банк» (яке під час розгляду справи змінило назву на АТ «Сенс Банк») третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Р.Р., про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора.
Позов обгрунтовував тим, що 04 січня 2008 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №800002935 на забезпечення виконання кредитного зобов`язання між банком та ОСОБА_2 за кредитним договором №800002935 від 04 січня 2008 року. Відповідно до іпотечного договору в іпотеку передано належне іпотекодавцю на праві власності незавершений будівництвом житловий будинок площею 234,9 м.кв в АДРЕСА_1 , незавершений будівництвом відпочинковий комсплекс площею 176,58 кв.м в АДРЕСА_1 , земельна ділянка кадастровий номер 2610100000230020005 в АДРЕСА_1 . Погоджено, що загальна вартість іпотеки становить 1 501 486 грн. 
Свої зобов`язання по кредитному договору позичальниця належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Огранізації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто солідарно заборгованість за кредитом в розмірі 2 193 330,85 грн, по відсотках – 105978,52 грн та по пені – 58498,40 грн. На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року на виконання цього рішення видано виконавчий лист №751/1455/15-ц.
У зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань банк здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відповідно до положень статті 37 Закону України «Про іпотеку». 05 січня 2022 року державним реєстратором виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчаком Р.Р. прийнято рішення №62751130 та № 62751939 про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа Банк» на об`єкти нерухомого майна житловий будинок в АДРЕСА_1 та житловий будинок в АДРЕСА_1 .
Позивач вважав, що банком не було дотримано порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Таке рішення державного реєстратора прийнято без надання іпотекодержателем документів експертної оцінки предмета іпотеки та без зазначення в довідці відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної дялності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. 
Розмір заборгованості, на думку позивача, зазначений у довідках банку, не відповідав реальній сумі заборгованості боржника, а державним реєстратором не перевірено правильність розрахунку такої заборгованості та не встановлено відповідність вартості предмета іпотеки заявленим вимогам. Так, загальна сума заборгованості, яку визначив банк складала 2 784 518,29 доларів США. Разом з тим сума заборговності, що визначена третейським судом, становила 2 19 330,85 грн за кредитом, 105 978,52 грн за відсотками та 58 498,40 грн пені. 
Також зазначив, що в поданих відповідачем державному реєстратору повідомленнях про вручення поштової кореспонденції відсутній підпис одержувача такої кореспонденції – ОСОБА_2 .
За наведених обставин просив позов задовольнити.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 62751130 від 05.01.2022, яке прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Онутчаком Р.Р., про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2552349826040.
Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 62751939 від 05.01.2022, яке прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Онутчаком Р.Р. про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - відпочинковий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2552373826040.
Стягнуто з АТ «Сенс Банк» в користь ОСОБА_1 1984,80 грн судового збору.
Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати за надану професійну правничу допомогу в розмірі 17 043,00 грн.
Не погодившись із рішеннями суду з підстав їх незаконності та необгрунтованості, представник АТ « Сенс Банк» подав апеляційну скаргу.
Вважає, що суд зробив необгрунтований висновок про недотримання іпотекодержателем та державним реєстратором при здійсненні реєстраційної дії вимоги щодо подання висновків експерта про вартість предмета іпотеки на час звернення стягнення. Так, в суді першої інстанції до відзиву на позов представник відповідача долучив копії двох висновків про вартість майна від 21 грудня 2021 року, відповідно до якого вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 складала 2 780 877 грн, а відпочинкового комплексу по АДРЕСА_1 – 3 275 255,00 грн, а всього 214 061,00 доларів США. Водночас як зазначено в довідці від 28 грудня 2021 року сума заборгованості за кредитним договором становила 2 784 518,89 доларів США, тобто суму значно більшу ніж вартість заставних будинків. Право власності на предмет іпотеки було зареєстровано 28 грудня 2021 року, тобто через сім днів після виготовлення висновку. 
На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги копії наданих відповідачем висновків, необгрунтовано посилаючись на те, що такі не були надані виконкомом Яремчанської міської ради при виконанні ухвали про витребування реєстраційної справи. При цьому апелянт звертає увагу, що оригінали та копії документів, які були надані державному реєстратору повертаються заявникові, а їх копії зберігаються в електронній формі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відсутність в переліку наданих міською радою документів висновків про вартість майна не може свідчити про їх відсутність в реєстрі або їх ненадання державному реєстратору.
Апелянт посилається на неврахування судом правових висновків в аналогічних спорах, висловлених у постанові від 13 травня 2021 року №715/2669/19 та від 10 листопада 2021 року у справі №715/2670/19.
Крім того, апелянт вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту. Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володінння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права. Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №199/8324/19.
В апеляційній скарзі на додаткове рішення представник апелянта посилається на те, що суд належним чином не дослідив склад витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, оскільки позивачем не подано копії договору про надання правничої допомоги. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що оплата за надані послуги була здійснена саме у вказаній справі, оскільки не долучено квитанцій, які в призначенні платежу містять інформацію про номер справи, у якій надаються відповідні послуги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Крім того, вважає, що вартість послуг на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути, є явно завищеною порівняно зі складністю справи, а тому неспівмірною.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 покликається на законність та обґрунтованість рішення суду. Натомість, доводи апеляційної скарги вважає такими, що не містять підстав для його скасування.
       На його думку, відповідач не спростував позицію суду з приводу того, що відсутність довідки про вартість предмету іпотеки є підставою для відмови в здійсненні державної реєстрації, відповідно до положень п.3 п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та вимог п.3 ч.1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Більше того, апелянтом не заперечується факт неподання ним державному реєстратору необхідної довідки. Представник позивача вважає, що суд першої інстанції при вирішенні вказаної справи вірно врахував лише ті документи, які мав у розпорядженні державний реєстратор на момент прийняття оспорюваних рішень, а не тих документів, які були подані банком під час розгляду даної справи.
       Також, вважає безпідставними посилання апелянта на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушено права, оскільки в редакції статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чинної на час подання позову передбачено, що способом судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Крім того статтею 37 Закону України «Про іпотеку» також передбачено, що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. На думку представника позивача, враховуючи обставини конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужене до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена як неналежний спосіб захисту.
       Доводи апелянта, які стосуються додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, вважає необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги та докази їх фактичного понесення в розмірі, визначеному його сторонами.
ОСОБА_1 та його представник, а також треті особи, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Натомість адвокатом ОСОБА_1 – Остап`юком М.П. подане клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням у відрядженні в Західному апеляційному господарському суді на розгляді господарської справи, в якій він представляє інтереси юридичної особи.
Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи немає, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторони або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
Колегія суддів враховує, що 12 вересня 2023 року розгляд справи був відкладений на дату, яка погоджувалась представниками сторін, в тому числі і ОСОБА_4 .
При цьому, в матеріалах справи достатньо доказів для проведення апеляційного розгляду справи, в той час як судом апеляційної інстанції участь сторін обов`язковою не визнавалася.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд справи за відсутності відповідача та третіх осіб, які диспозитивно розпоряджаються своїми процесуальними правами, не призводить до порушення права на справедливий суд.
В засіданні апеляційного суду представник АТ «Сенс Банк» - Матвійчук М.З. доводи апеляційної скарги підтримав з викладених у ній мотивів.
       Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2023 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає. 
Задовольняючи позов, суд першої інстації виходив з того, що матеріали реєстраційної справи не містять доказів надання відповідачем державному реєстратору Онутчаку Р.Р. висновку про незалежну оцінку ринкової вартості об`єктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а відтак банком не доведено суду, що в державного реєстратора під час вчинення реєстраційної дії були наявні відомості про вартість предмета іпотеки, визначені суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації.
Суд вважав, що наявні в матеріалах справи довідки АТ «Альфа-Банк» від 28.12.2021 та від 05.01.2022, не могли бути підставою для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно за банком, так як не містили відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності. Водночас, відсутність довідки про вартість предмету іпотеки була підставою для відмови в здійсненні державної реєстрації, відповідно до положень п. п. 3 п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 N 1127 та вимог пункту 3 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані по справі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 05.01.2022 індексний номер 62751130 та   62751939 прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Онутчаком Р.Р. з порушенням законодавства.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ухвалене судом рішення відповідає цим вимогам закону з огляду на таке. 
З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 04 січня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк»» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 800002935, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 208 000,00 доларів США за процентною ставкою 13,75% річних з кінцевим терміном повернення до 04 січня 2023 року (а.с. 9-10 т.1).
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором у цей же день між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 800002935, відповідно до якого, в якості забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавцем передано в іпотеку банку нерухоме майно: незавершений будівництвом житловий будинок площею 234,9 м.кв. в АДРЕСА_1 ; незавершений будівництвом відпочинковий комплекс площею 176,58 кв. м. в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 19132813, кадастровий номер: 2610100000230020005 (том. 1, а.с. 57). Зазначений Іпотечний договір діяв між сторонами з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін і доповнень від 27.04.2009 (а.с. 58-59 том. 1).
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 30.10.2014 року по справі N 3305-2/884/14 позов ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 2 193 330,85 гривень, заборгованість по відсотках – 1 059 78,52 гривень, пені – 58 498,40 гривень та судових витрат (а.с. 224-226 том. 1).
На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року ПАТ "Альфа-Банк" видано виконавчий лист N 751/1455/15-ц на виконання цього рішення (а.с.62 том. 1).
Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
За змістом статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Договором іпотеки від 04 січня 2008 року передбачено іпотечне застереження. Зокрема відповідно до п.7.3.1 договору звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку позасудового врегулювання може здійснюватись зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання. При цьому дане застереження, яке визнається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателем на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. За цим договором іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого іпоткодержатель обирає самостійно.
У зв`язку з непогашенням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказаної заборгованості, відповідач здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.
Так, згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.01.2022 № 295891411 та від 24.01.2022 № 296090250, встановлено, що державним реєстратором виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчаком Р.Р. прийнято рішення № 62751130 від 05.01.2022 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2552349826040, а також рішення № 62751939 від 05.01.2022 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2552373826040 (а.с. 15-21 том.1).
Спір виник у зв`язку з відсутністю, на думку позивача, у АТ «Сенс Банк» правових підстав для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна з порушенням вимог закону.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від від 06 лютого 2023 року у Виконавчого комітету Яремчанської міської ради витребувані у паперовій формі копії документів з державного реєстру, що містяться в реєстраційній справі, яка була сформована при реєстрації за АТ «Альфа-Банк» права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна: 2552349826040 ( АДРЕСА_1 ) та АДРЕСА_2 ).
Однією з підстав заявленого позову, яку встановив суд першої інстанції, і з якою не погоджується апелянт, є прийняття рішення про реєстрацію права власності за відсутності висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість предмета іпотеки. 
Електронні копії реєстраційних справ, направлені на виконання вимог ухвали, не містять відомостей про надання відповідачем державному реєстратору вищевказаного висновку про вартість майна. Відповідно суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час прийняття оскаржуваних рішень про державну реєстрацію у розпорядженні державного реєстратора зазначеного документу не було (а.с.2-102 том. 2).
Копії висновків про вартість майна від 21.12.2022, підготовлені суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 на підставі договору № 15/21/12 від 15.12.2021, додані до відзиву на позовну заяву (а.с.161-162 том.1). 
Разом з тим, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів, що у державного реєстратора були наявні вказані документи на час проведення реєстраційної дії.
Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (пункт 4 частини 1 статті 3 цього Закону).
Перевірка документів на наявність підстав, зокрема для прийняття відповідних рішень, є одним із етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини 1 статті 18 України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
За змістом цієї правової норми державний реєстратор повинен встановити наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав (подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/4875/18, від 11.06.2020 у справі № 914/953/19).
Згідно з частинами 2, 8 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Згідно з пунктом 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, подаються:
1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;
2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або
засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або
засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або
засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);
3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;
4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Таким чином, розглядаючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності у подібних правовідносинах, судам належить, зокрема, з`ясувати та перевірити дотримання державним реєстратором обов`язків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема, щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Такий висновок сформований в Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2023 року у справі № 917/1283/21
За змістом правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц, предметом позову в якій є вимоги про скасування реєстрації речового права, права власності на іпотечне майно, ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Суд у справі зазначив, що непроведення такої оцінки на момент переходу права власності є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.
Встановлення обставин наявності оцінки на момент переходу права власності є предметом доказування у цій справі, оскільки їх встановлення є необхідним для висновку про дотримання чи порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.
Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що така оцінка на час проведення реєстраційної дії в державного реєстратора була відсутня. Про це свідчать матеріали реєстраційних справ, витребуваних судом, в яких відсутня довідка про вартість предмету іпотеки на дату оцінки. Державним реєстратором при проведенні реєстраційної дії підставою для державної реєстрації права власності зазначено тільки іпотечний договір від 04 січня 2008 року. Відповідачем встановлені обставини не були спростовані ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій.
Посилання апелянта на неналежний спосіб захисту колегія відхиляє. Так, встановлено, що підставою виникнення у АТ "Сенс Банк" права власності на кожен із об`єктів спірного нерухомого майна є іпотечний договір, іпотекодавцем за яким є позивач, а іпотекодержателем – банк. Тобто між сторонами наявні договірні відносини, які регулюють звернення стягнення на спірне нерухоме майно. АТ "Сенс Банк" звернув стягнення на спірне нерухоме майно на підставі зазначеного договору.
Відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
При цьому абзацом другим частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Оскільки порушення права власності позивача відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за АТ "Сенс Банк", заявлені ним позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення.
Отже, враховуючи обставини конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України. 
Схожі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20).
За наведених обставин підстави для скасування рішення Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року відсутні.

Що стосується апеляційної скарги на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року, колегія виходить з наступного. 
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до договору про надання правової допомоги №1/22 від 20 січня 2022 року, укладеного між адвокатом Остап`юком М.П. та Федоришин О.О., сторони погодили розмір гонорару адвоката у сумі 56 807,60 грн. Клієнт оплачує 30% вартості гонорару в розмірі 17042,28 грн протягом 5-ти календарних днів з моменту винесення судом першої інстанції рішення у справі, а решту 70% в розмірі 39 765,32 грн протягом 30-ти календарних днів з моменту ухвалення рішення в даній справі судом першої інстанції (а.с. 176-177 т.2).
Відповідно до акту приймання-передачі виконаних послуг, підписаного 02 червня 2023 року адвокатом виконано роботи з надання правової допомоги, зокрема, підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, представництво інтересів клієнта в суді, підготовка, підписання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення (а.с. 179 т.2).
Як вбачається з копії квитанції ОСОБА_1 05 червня 2023 року оплатив адвокату Остап`юку М.П. 17 043,00 грн. В призначенні платежу зазначено оплата гонорару 30% по договору №1/22 від 20 січня 2022 року, акт №1 від 02 червня 2023 року (а.с. 178 т.2).
Як убачається з матеріалів справи, АТ «Сенс Банк» не надав заперечення на розрахунок витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно статті 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд вважав, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 56 807,60 грн є неспіврозмірним та такими, що не відповідають принципам справедливості і пропорційності. Відтак, суд прийшов до висновку про зменшення таких витрат до 17 043,00 грн. З вказаним висновком колегія суддів погоджується.
Аналізуючи надані представником ОСОБА_1 докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат, та оцінюючи розмір заявлених витрат з позиції їх співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення вирішення спору для позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що їх розмір був завищений і відповідно зменшення заявленого розміру судових витрат до 30% було обґрунтованим.
Посилання апелянта на те, що стороною позивача не подано копії договору про надання правничої допомоги, розрахунку наданих послуг, а також доказів того, що оплата за надані послуги була здійснена саме у вказаній справі, колегія відхиляє. В матеріалах справи містяться копії договору про надання правничої допомоги з визначеним фіксованим гонораром, а також копія квитанції про оплату послуг адвоката саме за цим договором. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків місцевого суду, висловлених при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення, не спростовують. Відтак, не підлягає також до задоволення апеляційна скарга на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року.
Судові рішення в даній справі ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції. Підстав для їх скасування за наведених апелянтом доводів немає.
З огляду на це апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського від 31 травня та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 15 червня залишенню без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Івано-Франківського міського судувід 31 травня 2023 року та додаткове рішення від 15 червня 2023 року залишити без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

       Головуючий                                                                В.А. Девляшевський
Судді:                                                                        В.М. Барков
                                                                               В.М. Луганська

Повний текст постанови виготовлено 27 вересня 2023 року.