ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/142/23                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Осаулов А.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді          Парінова А.Б., 
суддів:                               Беспалова О.О.,
                                        Грибан І.О.,
при секретарі судового засідання Зіньковській Ю.В.
за участю учасників судового процесу:
від позивача: не прибув
від відповідача (апелянта): Івченко Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Шевченківського районного суду від 10 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі,

У С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду звернулася визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 21.12.2022 р. Головного управління ДПС у м. Києві про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , винесену на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 19717 від 13.12.2022 р. та акту фактичної перевірки № 42007/26/15/07/ 30217001 від 28.11.2022р., і закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути витрати по сплаті судового збору та на сплату правничої допомоги.
Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки: позивача не було повідомлено належним чином про день та час розгляду справи; оскаржувана постанова складена за порушення ч. 2 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення без даних про притягнення позивача раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, в постанові не обґрунтовано застосування максимального розміру стягнення; позивач не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, не надано доказів того, що позивач є посадовою особою відповідальною за проведення розрахунків в магазині за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 12 . Вважає, що посадові особи відповідальні за розрахункові операції - це касири магазину; пропущено строк накладення адміністративного стягнення, з моменту проведення готівкових операцій (26.08.2022) і до моменту винесення Постанови (21.12.2022) минуло більше двох місяців; відповідачем порушено ст. 36 КУпАП, за якою якщо особа вчинила декілька адмінправопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то стягнення накладається в межах санкції, установленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених.
Рішенням Шевченківського районного суду від 10 березня 2023 року адміністративний позов задоволено:
-          скасовано постанову в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві Датій О. від 21.12.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 163-15 ч.2 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення; 
-          стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5470,00 грн, а всього 6006,80 грн.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 Кодексу України, оскільки головний бухгалтер відповідальний за облік касових операцій і роботу з касовими документами, оскільки до його обов`язків входить виписування та оформлення касових ордерів, що узгоджується з Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 148 приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. ОСОБА_1 попередньо притягалась до адміністративної відповідальності, вказане правопорушення було вчинено позивачем неодноразово та систематично, про що свідчить також кількість оскаржуваних постанов позивачем у провадженні суду. Вважає строк накладення адмінстягнення не пропущено, правопорушення є триваючим, зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.
Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства.
Також, представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Крім того, представником позивача заявлено вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5470,00 грн.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовільнити.
Крім того, відповідачем подано заперечення на заяву позивача щодо витрат на правничу допомогу та зазначив, що співмірною сумою до стягнення є 470,00 грн
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що співробітниками Головного управління ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 12, де здійснює діяльність TOB ОТК «ЄВРОПЛЮС» (код ЄДРПОУ 30217001) з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами). 
За результатом проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 28.11.2022 реєстраційний № 42007/26/15/07/ 30217001 (надалі - Акт перевірки).
Податковим органом у Акті перевірки встановлено порушення позивачем п. 6 розділ ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджено постановою Правління Національного банку України від 29.12.17 № 148, а саме: здійснення розрахунку готівкою із фізичною особою протягом одного дня, понад установлену граничну суму через ПРРО.
На підставі акту перевірки податковим органом складено протокол про адміністративне правопорушення № 19717, яким зафіксовано склад адміністративного правопорушення щодо головного бухгалтера ТОВ ОТК "ЄВРОПЛЮС" (код ЄДРПОУ - 30217001) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про порушення останньою п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (із змінами та доповненнями). 
На підставі протоколу та акту перевірки, 21.12.2022 р. в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві Датій О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17000 грн за порушення ч. 2 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податковим органом прийнято оскаржену постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю. 
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент прийняття оскаржуваної постанови) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків (ст. 14 КУпАП).
Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частини 2 статті 163-15 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. 
Колегія суддів звертає увагу, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Частинами 1-2 статті 163-15 КУпАП встановлено, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджених постановою Правління Національного банку України     суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами:  1) між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно;  2) з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно. Суб`єкти господарювання у разі зняття готівкових коштів із рахунків з метою здійснення готівкових розрахунків із фізичними особами зобов`язані надавати на запит банку (філії, відділення) підтвердні документи, на підставі яких здійснюються такі готівкові розрахунки, необхідні банку (філії, відділенню) для вивчення клієнта з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. 
Платежі понад установлені граничні суми проводяться через надавачів платіжних послуг шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення коштів до кас надавачів платіжних послуг для подальшого їх переказу на рахунки. Кількість суб`єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується. Обмеження, установлене в пункті 6 розділу II цього Положення, стосується також розрахунків під час оплати за товари, придбані на виробничі (господарські) потреби за рахунок готівки, одержаної за допомогою платіжного інструменту.
Згідно статті 234-2 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам податкових органів у проведенні перевірок (стаття 188-23).
Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.
Статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до пункту 39 розділу 4 Положення № 148 установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів). Також, згідно п. 23, п. 25, п. 26 розділу 3 Положення № 148 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно з законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. 
Згідно пункту 11 розділу 2 Положення № 148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосування РРО та з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО без ведення касової книги, є забезпечення зберігання щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Z-звітів) в електронній формі протягом строку, визначеного пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України і занесення інформації згідно з фіскальними звітними чеками до відповідних книг обліку (КОРО - у разі її використання). 
Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.
Відповідно до пункту 40 розділу IV Положення № 148 касир здійснює записи з касовій книзі за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день не здійснюються. Касир щоденно в кінці робочого дня підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі. Готівка, видана за видатковими відомостями на виплати, пов`язані з оплатою праці, відображається в касовій книзі після закінчення строків цих виплат згідно з п. 18 розділу II Положення № 148, а закриття вищезазначених документів та виписка відповідних видаткових касових ордерів здійснюються в порядку, визначеному в п. 31 розділу III Положення № 148. Таким чином, бухгалтер відповідальний за облік касових операцій і роботу з касовими документами, оскільки до його обов`язків входить виписування та оформлення касових ордерів. 
Після оформлення касових ордерів бухгалтер передає їх на підпис відповідним особам, а саме, головному бухгалтеру або іншій особі, уповноваженій керівником підприємства та керівнику підприємства та головному бухгалтеру або іншій особі, уповноваженій керівником підприємства. Бухгалтер до передачі касових ордерів до каси підприємства реєструє їх у журналі реєстрації прибуткових та видаткових касових документів (абз. 1 п. 33 Положення №148). 
Після отримання з бухгалтерії касових ордерів касир тільки перевіряє правильність їх складання та виписування, здійснює за ними безпосередньо операції приймання (видачі) готівки, відображає записи за касовими ордерами у касовій книзі.
З аналізу вищезазначених норм права та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , як головний бухгалтер ТОВ ОТК "ЄВРОПЛЮС" є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 163-15 КУпАП.
Поряд з тим, правовими положеннями частини 1 статті 38 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Тобто, приписами статті 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.
Згідно з пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.
У свою чергу, норми КУпАП не містять визначення поняття "триваюче правопорушення". 
Відповідач зазначає, що у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права "триваючими" визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.
Проаналізувавши обставини справи та юридичний склад правопорушення, вчиненого позивачкою, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, одним платіжним документом, є разовим правопорушенням, оскільки таке правопорушення немає триваючого характеру й завершується у момент здійснення розрахунку (в даному випадку це дата останнього фіскального чеку 26.08.22 року). 
Зазначене підтверджується даними, які зазначені відповідачем у спірному протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 163-15 КУпАП вказано, що останньою датою і часом вчинення порушення є 26.08.22 рік 17:51 год. (стор. 21 том І).
Дана позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2019 року по справі № 158/286/17, постанові від 19 травня 2020 року по справі № 404/1794/16-а, постанові від 08.06.2021р. по справі № 761/25397/16-а, від 10 листопада 2020 року по справі № 203/24/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правопорушення, за яке притягнуто до адміністративної відповідальності головного бухгалтера ТОВ ОТК "ЄВРОПЛЮС" ОСОБА_1 , не носить характер триваючого, та на момент винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 13.12.2022 року, визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, ГУ ДПС у м. Києві притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо витрат на правничу допомогу, яку судом першої інстанції задоволено, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, що на адресу суду першої інстанції, через систему «Електронний суд» 16.02.2023 позивачем подано заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу, які понесені під час розгляду справи у суді першої інстанції на суму 5470,00 грн.
До заяви позивачем було додано: Акт приймання-передачі наданих послуг за №49 від 16.02.2023; квитанцію про сплату наданих послуг №16.02.2023 ; Ордер на надання правових (правничої) допомоги; Договір №1002-23 від 01.12.2022 про надання юридичних послуг; Свідоцтво, посвідчення адвоката; квитанція про надсилання відповідача заяви з додатками.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідач зареєстрований в системі «Електронний суд» та мав можливість протягом  лютого - березня 2023 року подати заперечення на подану позивачем заяву про стягнення витрат на правничу допомого, проте податковим органом не заперечувалося з даними даної заяви, а отже, в даному випадку судом першої інстанції правомірно не було застосовано співмірність щодо стягнення витрат на правничу допомогу та задоволено заяву позивача у повному обсязі.
З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання протиправних дій інспектора патрульної поліції та скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі відповідачем зазначено виключно норми права, при цьому не обґрунтовано, що порушено судом першої інстанції під час розгляду справи та прийняття рішення по суті.
Представником позивачки у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5470,00 грн.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачкою надано: договір про надання юридичних послуг від 01 грудня 2022 року №1002/23 на 3 арк.; акт приймання-передачі наданих послуг; ордер про надання правничої (правової) допомоги серії на 1 арк.; платіжну інструкцію від 15.08.2023 № 286 на суму 5470,00 грн.
Колегія суддів звертає увагу, представником позивачки було подано до суду апеляційної інстанції лише відзив на апеляційну скаргу та у вказаному відзиві заявлено клопотання про розгляд зазначеної справи за відсутності представника позивача та за відсутності позивачки.
Отже, з аналізу матеріалів справи, колегія суддів доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що заява позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу під час розгляду в суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню частково в розмірі 2300,00 грн.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 271-272, 286, 308, 310, 315, 317, 321-322, 325 КАС України, суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду від 10 березня 2023 року - залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 копійок.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан