ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року 
м. Київ
cправа №  906/436/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А., 
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 квітня 2023 року (Бучинська Г.Б. - головуюча, судді: Василишин А.Р., Філіпова Т.Л.) і рішення Господарського суду Житомирської області від 14 лютого 2023 року (суддя Сікорська  Н.А.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс"  
до: (1) Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, (2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-Агро", (3)  Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державної служби геології та надр України
про визнання недійсним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсним договору оренди, скасування рішення та запису державного реєстратора, скасування реєстрації земельної ділянки.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ
1.          Учасниками цього спору є Товариство з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс" (далі "Позивач", ТОВ "Здвиж ресурс"), Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (далі "Відповідач-1", Брусилівська селищна рада), Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес-Агро" (далі "Відповідач-2", ТОВ "Антарес-Агро"),  Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі "Відповідач-3", ГУ Держгеокадастру у Житомирській області) і Державна служба геології та надр України (далі "Третя особа", Державна служба геології).
2.          У 2018 році ГУ Держгеокадастру у Житомирській області передало Брусилівській селищній раді ряд земельних ділянок сільськогосподарського призначення, у тому числі і ділянку з кадастровим номером 1820982000:02:000:8102, площею 45,5120 га. 
3.          У 2020 році Брусилівська селищна рада вирішила передати згадану земельну ділянку в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і задля цього розпочала процедуру з підготовки відповідного земельного аукціону. Зокрема, рішенням від 23.10.2020 № 1741 рада затвердила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та призначила проведення земельних торгів з продажу права оренди на неї.    
4.          У квітні 2021 року відбулися земельні торги, переможцем яких стало ТОВ "Антарес-Агро". Тоді ж між Брусилівською селищною радою і ТОВ "Антрес-Агро" було укладено відповідний договір оренди. У липні 2021 року переможець зареєстрував право оренди на вказану земельну ділянку.
5.          Через рік після описаних подій до місцевого господарського суду надійшла позовна заява ТОВ "Здвиж ресурс", у якій Позивач просив визнати недійсним та скасувати рішення Брусилівської селищної ради від 23.10.2020 № 1741 в частині затвердження проєкту землеустрою щодо згаданої земельної ділянки та призначення земельних торгів із продажу права оренди на неї; визнати недійсним договір оренди цієї ділянки, який уклали Брусилівська селищна рада і ТОВ "Антарес-Агро"; скасувати  рішення і запис про державну реєстрації права оренди ТОВ "Антарес-Агро" на вказану земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію цієї ділянки у Державному земельному кадастрі, а також зобов`язати ГУ Держгеокадастр у Житомирській області скасувати відповідний запис у Державному земельному кадастрі і закрити Поземельну книгу про державну реєстрацію земельної ділянки. 
6.          Обґрунтування позову узагальнено зводились до того, що оспорювані Позивачем правочин, рішення і дії порушують його законний інтерес, який полягав в отриманні означеної земельної ділянки в користування для видобутку корисних копалин (торфу). ТОВ "Здвиж ресурс" пояснювало, що на вказаній земельній ділянці знаходиться родовище корисних копалин (торфу), ця ділянка належить до особливо цінних земель, мала бути передана в оренду саме йому без конкурсу, як особі, що ще в 2015 році розпочала процес отримання від Державної служби геології спеціального дозволу на користування надрами на місцевості, до складу якої входить спірна земельна ділянка і наразі такий дозвіл отримала. 
7.          Суди попередніх інстанцій наведені Позивачем доводи визнали безпідставними і у задоволенні позовних вимог відмовили. Зазначили, зокрема, про те, що спірна земельна ділянка до особливо цінних не належить, за категорією є землею саме сільськогосподарського призначення. Крім цього, відмітили, що правовідносини з приводу розпорядження та користування спірною земельною ділянкою виникли ще до отримання ТОВ "Здвиж ресурс" спеціального дозволу на користування надрами, а тому відсутні підстави вважати, що у даному випадку мало місце порушення законних інтересів Позивача. 
8.           У касаційній скарзі ТОВ "Здвиж ресурс" висновки судів заперечило, просило прийняти нове рішення про задоволення позову. 
9.          За наслідками здійснення касаційного провадження, Верховний Суд із аргументами касаційної скарги не погодився, підтримав висновки судів попередніх інстанцій про те, що у спірних правовідносинах порушення законних інтересів (правомірних очікувань) Позивача не відбулося, що є самостійною підставою для відмови у позові, а тому у задоволенні касаційної скарги відмовив, рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.  
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
10.          У 2015 році ТОВ "Здвиж ресурс" розпочало процес оформлення спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення Карабачинської ділянки торфу на території Карабачинської сільської ради Житомирської області та одержало від компетентних органів, зокрема, Карабачинської сільської ради (правонаступником є Брусилівська селищна рада) і Житомирської обласної ради згоду на таке оформлення.     
11.          12.08.2021 Державною службою геології видано ТОВ  "Здвиж ресурс" спеціальний дозвіл на користування надрами № 5266 з метою геологічного вивчення торфу, у тому числі дослідно-промислової розробки родовища, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями. Визначено, що ділянка надр, яка надається у користування, - Карабачинська ділянка, розташована в Житомирській області, Житомирського району, 1.6 км на південний-схід від села Карабачин, площею 73,4 га, строком на 5 років.
12.          Того ж дня між Державною службою геології і ТОВ "Здвиж Ресурс" укладено угоду № 5266 про умови користування надрами. 
13.          16.08.2021 ТОВ "Здвиж ресурс" звернулось до Брусилiвської селищної ради з листом № 12/7 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 73,4 га, яка розміщена 1,6 км на південний-схід від села Карабачин в оренду терміном на 15 років для геологічного вивчення торфу, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища (Карабачинська ділянка), затвердження запасів ДКЗ України за промисловими критеріями.
14.          Рішенням 13-ої сесії 8-го скликання Брусилiвської селищної ради № 608 від 24.09.2021 надано дозвіл ТОВ "Здвиж ресурс" на виготовлення відповідного проєкту землеустрою щодо відведення необхідної земельної ділянки.
15.          На замовлення ТОВ "Здвиж ресурс" було розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 73,3446 га, яка розміщена 1,6 км на південний-схід від села Карабачин в оренду терміном на 15 років для геологічного вивчення торфу.
16.          Між тим при спробі зареєструвати земельну ділянку, рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу №  7 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області № РВ-4600059502022 від 31.05.2022 було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, зокрема, через розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Вказано, що у даному випадку наявна площа перетину із земельною ділянкою кадастровий номер 1820982000:02:000:8102, яка складає 44,8363 га.
17.          Судами установлено, що земельну ділянку з кадастровим номером 1820982000:02:000:8102, площею 45,5120 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилiвський район, Брусилiвська ОТГ (Карабачинська сільська рада), з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення було зареєстровано 22.08.2018 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленої ПФ Юрекс "Юридична консультація та майнова експертиза".
18.          Відповідно ж до наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 22.12.2018 № 6-5020/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність", ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, яке на той час мало статус розпорядника земельних ділянок державної форми власності, передало вказану земельну ділянку Брусилівській селищній раді у комунальну власність. 
19.          Право комунальної власності Брусилівської селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером 1820982000:02:000:8102 зареєстровано 03.03.2020, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
20.          Судами також установлено, що рішенням 43 сесії 7 скликання Брусилівської селищної ради № 1428 від 25.03.2020 "Про проведення земельних торгів та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с.  Карабачин площею 45,5120 га", зокрема, вирішено: підготувати документацію для проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку кадастровий номер 1820982000:02:000:8102 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; надати дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
21.          На виконання вищевказаного рішення ПФ Юрекс "Юридична консультація та майнова експертиза" розроблено Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 45,5120 га, кадастровий номер 1820982000:02:000:8102, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою продажу права оренди на земельних торгах, що знаходиться за межами с. Карабачин Брусилiвського району Житомирської області.
22.          Рішенням 52 сесії 7 скликання Брусилівської селищної ради від 23.10.2020 №  1741 "Про затвердження документації із землеустрою та умов проведення земельних торгів з продажу права оренди земельних ділянок комунальної власності", зокрема, затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 1820982000:02:000:8102, площею 45,5120 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01) та вирішено провести земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди.
23.          29.04.2021 проведено земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 45,5120 га, кадастровий номер 1820982000:02:000:8102 (лот № 65597), переможцем яких стало ТОВ "Антарес-Агро", що вбачається з протоколу земельних торгів №  5/2021. 
24.          За результатами проведення аукціону, 29.04.2021 між Брусилівською селищною радою (орендодавець) та ТОВ "Антарес-Агро" (орендар) було укладено договір оренди землі № 62-03-10, відповідно до умов якого орендареві передано в строкове платне користування земельну ділянку площею 45,5120 га, кадастровий номер 1820982000:02:000:8102, яка розташована за межами населеного пункту с. Карабачин Брусилівського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
25.          Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 08.07.2021 за ТОВ "Антарес-Агро" зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 45,5120 га, кадастровий номер 1820982000:02:000:8102, на підставі договору оренди землі № 62-03-10 від 29.04.2021.
Узагальнений зміст вимог і підстав позову
26.          Посилаючись на вказані обставини та стверджуючи, що рішення Брусилівської селищної ради № 1741 від 23.10.2020 в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки з метою зміни її цільового призначення із земель запасу (16.00) на для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01),  проведення земельних торгів з продажу права оренди на спірну земельну ділянку, а також укладення 29.04.2021 між Брусилівською селищною радою та ТОВ "Антарес-Агро" договору оренди цієї ділянки порушують права ТОВ "Здвиж ресурс" як особи, яка отримала спеціальний дозвіл на користування надрами (права правомірного очікування), останнє звернулося до господарського суду з позовом у даній справі.
27.          Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач пояснював, що ним ще з серпня 2015 року вчинялися дії для отримання спеціального дозволу на користування надрами Карабачинської ділянки торфу. Після проходження належної процедури 12.08.2021 ТОВ "Здвиж Ресурс" отримало спеціальний дозвіл на користування надрами №  5266, а рішенням Брусилiвської селищної ради № 608 від 24.09.2021 йому було надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для геологічного вивчення торфу, в тому числі дослідно-промислової розробки Карабачинської ділянки торфу. 
28.          Втім, після виготовлення відповідного проєкту з`ясувалося, що земельна ділянка Карабачинського родовища загальною площею 73,3446 га перетинається із спірною земельною ділянкою (кадастровий номер 1820982000:02:000:8102 площею 45,5120 га), яка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 27.08.2018. 
29.          У зв`язку із цим Позивач наполягав, що рішення Брусилівської селищної ради №  1741 від 23.10.2020 є незаконним та порушує його права, оскільки на згаданій земельній ділянці розташоване родовище корисних копалин, право на видобуток яких має ТОВ "Здвиж ресурс". Більше того стверджував, що вказана земельна ділянка мала бути віднесена до категорії "землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення" з цільовим призначенням "розміщення та експлуатація основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами", а відтак визначення її цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було неправомірним, право ж оренди на неї (згідно з частиною другою  2 статті 134 Земельного кодексу України) взагалі не підлягало продажу на конкурентних засадах.
30.          Звідси вважав, що укладений між Брусилівською селищною радою та ТОВ "Антарес-Агро" договір оренди спірної земельної ділянки слід визнати недійсним, державну реєстрації права оренди останнього на земельну ділянку скасувати. 
31.          Окремо ТОВ "Здвиж ресурс" відмічало і те, що обставини перетину спірної земельної ділянки із земельною ділянкою, на яку Позивачеві 12.08.2021 видано спеціальний дозвіл на користування надрами, вказують про наявність перешкод у реалізації ним права постійного користування земельною ділянкою. Тому, з посиланням на положення статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" та пункту 114 Порядку ведення державного земельного кадастру Позивач наполягало, що в Державному земельному кадастрі необхідно також скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 1820982000:02:000:8102 та закрити Поземельну книгу щодо неї.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій
32.          Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.02.2023 у задоволенні позову ТОВ "Здвиж ресурс" повністю відмовлено. 
33.          Вказане рішення обґрунтовано, зокрема, тим, що:
- правовідносини з приводу розпорядження та користування спірною земельною ділянкою виникли до отримання Позивачем спеціального дозволу на користування надрами і станом на день проведення земельних торгів Брусилівською селищною радою у ТОВ "Здвиж ресурс" не виникло право користування вказаною земельною ділянкою; за таких обставин, відсутні підстави вважати про порушення Відповідачами 1 і 2 права правомірного очікування Позивача у спірних правовідносинах;
- сам факт передачі спірної земельної ділянки з державної власності у комунальну власність Брусилівської селищної ради згідно акта приймання-передачі від 22.12.2018, на підставі приписів статей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №  60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад", свідчить про її належність до категорії земель сільськогосподарського призначення, а тому доводи Позивача про неправомірну зміну Брусилівською селищною радою цільового призначення спірної земельної ділянки є безпідставними, адже не відповідають фактичним обставинам справи;
- оскільки оспорюване рішення Брусилівської селищної ради відповідає вимогам законодавства, то і проведений аукціон із продажу права оренди на спірну земельну ділянку, укладений з переможцем аукціону договір оренди є правомірними;   
- звідси, не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування відповідних рішення про державну реєстрацію прав та запису, адже такі є похідними від вимог про визнання недійсними рішення селищної ради № 1741 від 23.10.2020 та договору оренди від 29.04.2021, в задоволенні яких відмовлено;
- той факт, що спірна земельна ділянка перетинається із земельною ділянкою, на якій знаходяться корисні копалини, не може бути підставою для скасування державної реєстрації такої ділянки.
34.          За наслідками апеляційного перегляду цієї справи, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.
35.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду про те, що доводи Позивача про неправомірну зміну Брусилівською селищною радою цільового призначення спірної земельної ділянки є безпідставними, а також про те, що у спірних правовідносинах порушень прав чи інтересів Позивача не відбулося.
36.          В частині аргументів ТОВ "Здвиж ресурс" про порушення його правомірних очікувань на укладення договору оренди землі для видобування торфу, як особи, що отримала спеціальний дозвіл на користування надрами, апеляційний господарський суд додатково відмітив, що:
- вчинення Позивачем дій щодо отримання дозволу на користування надрами та земельної ділянки у 2015-2016 роках не свідчить про існування "правомірного очікування", за захистом якого ТОВ "Здвиж ресурс" звернулося до суду у цій справі, адже виходячи з приписів статті 66 Земельного кодексу України та статті 18 Кодексу України про надра, земельна ділянка для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, може бути надана лише після оформлення в установленому порядку прав користування надрами (отримання спеціального дозволу), яке в даному випадку відбулося вже після передачі спірної земельної ділянки в оренду іншій особі; 
- крім цього, із поданих Позивачем доказів (звернення та рішення 2015-2016 років) не вбачається можливим чітко ідентифікувати земельну ділянку для розробки родовища, щоб перевірки її місце розташування, відсутні дані щодо конфігурації земельної ділянки; зазначено лише, що така розміщена на землях запасу Карабачинської сільської ради, орієнтовною площею 100,00 га; 
- рішення ж про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку;
- враховуючи викладене, Позивач у даній справі не довів, яким чином оскаржені рішення селищної ради та договір оренди, а також факт державної реєстрації спірної земельної ділянки та іншого речового права, які здійснені до моменту отримання ним спеціального дозволу, на дату їх вчинення порушили його права як користувача надрами. 
Касаційна скарга
37.          Не погодившись із судовими рішеннями, ТОВ "Здвиж ресурс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
38.          Скаржник стверджує, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з неправильним застосуванням та порушенням правових норм (статей 19, 55 Конституції України, статей 15, 203, 215 Цивільного кодексу України, статей 18, 24, 25 Кодексу України про надра, статті 150 Земельного кодексу України, статей 4, 11, 77, 86, 236, 263, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України) і при цьому:
- при ухваленні судових рішень судами не було враховано висновків Верховного Суду, які викладено у постановах від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (щодо стандарту доказування "вірогідність доказів"), від 14.07.2021 у справі №  160/661/19 (щодо статусу позивача та ознак "потерпілого" від порушення законного інтересу), від 15.01.2020 у справі № 322/1178/17 (щодо моменту набрання чинності договором оренди), від 11.09.2018 у справі № 712/10864/61-а, від 30.05.2018 у справі № 308/7923/16-ц, від 24.02.2020 у справі №  701/473/17, від 26.06.2019 у справі № 701/902/17-ц, від 27.06.2018 у справі №  362/3134/14-ц (щодо механізму зміни цільового призначення земельної ділянки), від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 28.09.2021 у справі №  918/1045/20, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 06.10.2021 у справі №  925/1546/20 (щодо стандарту поведінки сторони правовідношення);
- відсутні висновки Верховного Суду щодо віднесення земельних ділянок з покладами торфу до категорії особливо цінних земель процедури зміни цільового призначення такої земельної ділянки; щодо цільового призначення земельних ділянок з покладами корисних копалин загальнодержавного значення, зокрема торфу; щодо можливості продажу на конкурентних засадах земельних ділянок комунальної власності або прав на них у разі розміщення на таких ділянках родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; щодо моменту виникнення в особи, яка розпочинає процес отримання спеціального дозволу на користування надрами, законного інтересу в отриманні в користування земельної ділянки для потреб надрокористування.  
Узагальнені доводи відзивів на касаційну скаргу 
39.          У відзиві на касаційну скаргу Брусилівська селищна рада вказує про її безпідставність та необґрунтованість. Зазначає, що має виключні повноваження на розпорядження спірною земельною ділянкою, яка була їй передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 22.12.2018 № 65020/14-18-СГ та акта приймання-передачі від 22.12.2018 і відомості про обмеження у її використанні були відсутні. Підкреслює, що під час здійснення процедури земельних торгів жодних зауважень від контролюючих органів щодо її порушення не надходило. Пояснює, що при подачі звернень до Житомирської обласної ради, Департаменту екології та природних ресурсів та Карабчинської сільської ради Позивач на надавав графічні матеріали із зображенням орієнтовного місцезнаходження земельної ділянки, отже ТОВ "Здвиж ресурс" самовільно визначило конкретне місце розташування земельної ділянки та її конфігурацію. Щодо ж надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 73,4 га вказала, що Позивачеві не надавався дозвіл на відведення земельної ділянки за рахунок існуючих земельних ділянок, а також з виходом в межі населеного пункту смт. Брусилів. За викладеного, з оскаржуваними рішеннями судів погоджується, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити. 
40.          ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у своєму відзиві на касаційну скаргу проти її задоволення заперечує і зазначає що згідно наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 № 45 була проведена інвентаризація земель і при проведенні інвентаризації земель у 2018 році обмежень щодо використання спірної земельної ділянки встановлено не було. Наполягає, що підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки також відсутні, оскільки Позивач, відповідно до частини четвертої статті 66 Земельного кодексу України, може встановити сервітут на частину цієї земельної ділянки, що не передбачає скасування реєстрації земельної ділянки в ДЗК. Згадує також про неподібність правовідносин цієї справи із справами, які розглядалися Верховним Судом і про неврахування висновків з яких стверджує Позивач. Рішення судів попередніх інстанцій підтримує, просить залишити їх без змін.
41.          ТОВ "Антарес-Агро" у відзиві на касаційну скаргу вказує, що спірна земельна ділянка не відноситься до особливо цінних земель, а тому Брусилівська селищна рада не мала обмежень щодо зміни її цільового призначення. Підкреслює, що його право оренди зареєстровано 08.07.2021, тобто до отримання Позивачем спеціального дозволу на надрокористування, а тому право ТОВ "Здвиж ресурс" або його інтерес у спірних правовідносинах не порушено. Звідси, у задоволенні касаційної скарги просить відмовити, судові рішення залишити без змін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
42.          Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
43.          Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представника Позивача (Озеран О.С.), дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права та вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
44.          Як вже неодноразово зазначалося вище рішення судів про відмову у позові у цій справі мотивовані, зокрема, недоведеністю Позивачем обставин порушення його прав чи інтересів у спірних правовідносинах. 
45.          У касаційній скарзі ТОВ "Здвиж ресурс" ці висновки судів заперечує, ставлячи перед судом касаційної інстанції питання щодо моменту виникнення в особи, яка розпочинає процес отримання спеціального дозволу на користування надрами, законного інтересу в отриманні у користування земельної ділянки для потреб надрокористування, та відповідно, можливості порушення цих інтересів органом місцевого самоврядування, який розпорядився частиною такої земельної ділянки в період оформлення потенційним надрокористувачем необхідних дозвільних документів. 
46.          Здійснюючи касаційне провадження у даній справі та вирішуючи підняте скаржником у скарзі правове питання, колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.
47.          Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа № 1-10/200) поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
48.          Частиною третьою статті 16 Кодексу України про надра (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було чітко передбачено, що надання спеціальних дозволів на користування надрами, крім випадків користування надрами на умовах угод про розподіл продукції, укладених відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", здійснюється після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби.
49.          Статтею ж 18 Кодексу України про надра визначено, що земельні ділянки для користування надрами, крім випадків передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. 
50.          Так само і приписами абзацу першого частини четвертої статті 66 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.
51.          В свою чергу згідно з абзацом другим частини четвертої статті 66 Земельного кодексу України земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на дослідно-промислову розробку родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами (із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами) без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду.
52.          Звідси, суд касаційної інстанції висновує, що після попереднього погодження із відповідним органом місцевого самоврядування питання про надання земельної ділянки для потреб надрокористування у потенційного надрокористувача дійсно виникає законний інтерес щодо отримання відповідної земельної ділянки для надрокористування, який за наслідками оформлення спеціального дозволу на користування надрами трансформується вже у право на отримання такої земельної ділянки, яке може бути реалізоване, зокрема, і шляхом встановлення земельного сервітуту.  
53.          Водночас, аналіз правових норм, якими регулюються спірні правовідносини дає підстави для висновку також про те, що у законодавстві відсутні правові положення, які б у період між виникненням у потенційного надрокористувача інтересу та права на отримання земельної ділянки для потреб користування захищали б такий інтерес у спосіб, що забороняв органу місцевого самоврядування вчиняти юридично значимі дії щодо такої ділянки. 
54.          Більше того Верховний Суд констатує, що після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для потреб надрокористування і до моменту отримання потенційним надрокористувачем спеціального дозволу на користування надрами як правило проходить значний проміжок часу (у даному випадку шість років), під час якого учасники цих правовідносин взагалі не комунікують між собою, взаємних прав та обов`язків щодо земельної ділянки в них не виникає. 
55.          Лише стаття 18-1 Кодексу України про надра у грудні 2019 року визначила певні особливості щодо розпорядження сформованими земельними ділянками для потреб надрокористування, втім підставами позову такі особливості у цій справі не заявлені, судами не розглядалися, а тому і Верховним Судом не аналізуються.    
56.          У касаційній скарзі скаржник підставно зазначає, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).
57.          Проте, він не враховує, що наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права (інтересу), але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав (інтересів) має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
58.          Тобто, захисту підлягає наявний законний і порушений (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) такого інтересу та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушений інтерес, і чи цей інтерес порушено відповідачем.
59.          Суд касаційної інстанції виходить з того, що захисту підлягають не теоретичні або примарні права, а права практичні та ефективні. При цьому, відсутність порушеного права (інтересу) встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
60.          У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі № 910/6642/18 зроблено висновок про стадійність захисту права, зокрема вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
61.          Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
62.          У частині першій статті 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
63.          Згідно із частиною другою статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
64.          Отже, Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою у цій справі, на виконання у тому числі приписів статті 74 ГПК України, зобов`язаний був довести наявність порушення його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими Позивач обґрунтовував свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав чи інтересів Позивача.
65.          Водночас, довівши в ході розгляду цієї справи наявність у себе законного інтересу у спірних правовідносинах (погодження компетентними органами отримання Позивачеві спеціального дозволу на користування надрами), обставин порушення цього інтересу внаслідок розпорядження Відповідачем-1 спірною земельною ділянкою з урахуванням наведених вище висновків суду касаційної інстанції ТОВ "Здвиж ресурс" доведено не було. 
66.          У цій частині суд касаційної інстанції вважає доцільним звернути увагу Позивача на тому, що легітимні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи норм права. Обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги). В той же час, наявності такого правового підґрунтя скаржником у спірних правовідносинах не зазначено і належним чином не обґрунтовано, а тому і підстав стверджувати про порушення легітимних очікувань ТОВ "Здвиж ресурс" у даному випадку немає. 
67.          Так як відсутність порушеного права (інтересу) у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин, рішення судів попередніх інстанцій, якими ТОВ "Здвиж ресурс" відмовлено у задоволенні позовних вимог у цій справі з підстав недоведеності Позивачем обставин порушення його законного інтересу  (нехай і з інших мотивів) колегія суддів Верховного Суду вважає правильними. З цих міркувань суд касаційної інстанції висновує, що розгляд інших доводів касаційної скарги Позивача вже є недоцільним, позаяк на результат вирішення даного спору не впливає.
68.          Ураховуючи наведене зазначені скаржником підстави касаційного оскарження не отримали підтвердження під час касаційного провадження, а тому касаційна скарга ТОВ "Здвиж ресурс" судом касаційної інстанції визнається необґрунтованою, судові ж рішення судів попередніх інстанцій такими, що ухвалені з дотриманням правових норм.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
69.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
70.          Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
71.          Взявши до уваги викладене, касаційна скарга ТОВ "Здвиж ресурс" підлягає залишенню без задоволення, оскаржувані рішення і постанова - без змін.
Судові витрати
72.          В порядку приписів статті 129 ГПК України судові витрати за подання касаційної скарги залишаються за скаржником.
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс" залишити без задоволення.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26  квітня 2023 року і рішення Господарського суду Житомирської області від 14  лютого 2023 року  у справі № 906/436/22 залишити без змін.  
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                      Міщенко І.С.

Судді                                                                                                      Берднік І.С.

                                                                                                            Зуєв В.А.