УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

07 липня 2023 року 

м. Київ

справа № 420/25289/21
адміністративне провадження № К/990/23498/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року (суддя Хурса О.О.) та
постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року (колегія у складі суддів: Танасогло Т.М., Бітова А.І., Градовського Ю.М.)
у справі № 420/25289/22
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФ України в Одеській області; відповідач) про:
-          визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1) № ЮО68080, виданої 08.09.2021 станом на 05.03.2019 відповідно до ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-  Постанова КМУ № 704);
-          зобов`язання ГУ ПФ України в Одеській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО68080, виданої 08.09.2021 станом на 05.03.2019 відповідно до ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, Постанови КМУ № 704 та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.04.2019 до дня проведення перерахунку.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 03.02.2022 задовольнив частково позов:
-          визнав протиправними дії ГУ ПФ України в Одеській області щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.09.2021 № ЮО68080 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019;
-          зобов`язав ГУ ПФ України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.09.2021 № ЮО68080 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;
-          стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

03.02.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі № 420/25289/21.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.03.2023, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023, замінив ОСОБА_1 на                   ОСОБА_2 

30.06.2023 ГУ ПФ України в Одеській області подало касаційну скаргу, що 03.05.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023, відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що заявниця не надала до суду доказів, що вона є правонаступником померлого ОСОБА_1 щодо отримання невиплачених за життя коштів.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно із ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. 

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв?язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім?ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв?язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
За ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв?язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім?ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім?ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім?ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім?ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв?язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2018у справі № 2-а-1864/10 сформулював висновок щодо застосування норм права у питанні процесуального правонаступництва, який зводиться до того, що " заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання".
" у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.30 січня 2020 року" (постанова Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а).

Суд апеляційної інстанції переглянув ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 відповідно до такої правової позиції, виходив з того, що ОСОБА_2 як дружина померлого позивача ОСОБА_1 , яка проживала з ним на день його смерті, має право на 
Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій ст. 52 КАС України є очевидним, а мотиви касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За викладених обставин, касаційну скаргу ГУ ПФ України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від                   30 травня 2023 року у справі № 420/25289/22.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб