У Х В А Л А        
21 липня 2023 року
м. Київ
справа № 953/24068/21
провадження № 61-8028ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О .В., Яремка В. В.,
розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року і від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року, ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю,
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2021 року  ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю. 
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений суддею строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена заявниці.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 рокусправу за позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду. Роз`яснено позивачці її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду. Відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_2 , поданого представником ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.
Постановою Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Частково задовольнивши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції не надавав оцінки доводам щодо незаконності ухвали суду в частині відмови у зупиненні провадження у справі, оскільки ухвали суду першої інстанції щодо відмови у зупиненні провадження у справі відповідно до статті 353 ЦПК України апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягають.
Аналогічні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 20 січня 2022 року у справі № 766/12169/16-ц, провадження № 61-467ск22, від 03 лютого 2022 року у справі № 641/3542/17, провадження №61-18542ск21, від 06 жовтня 2022 року у справі № 577/2464/21, провадження № 61-9639ск22.
Суд апеляційної інстанції вказав, що не має повноважень щодо зупинення провадження у справі, оскільки до ухвалення рішення по суті спору вона перебуває у провадженні суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що вимоги щодо витребування з Київського районного суду м. Харкова справи № 953/16362/21 та об`єднання її зі справою № 953/24068/21 також не підлягають задоволенню, оскільки справа № 953/16362/21 та № 953/24068/21 - це одна й та сама справа, перереєстрована після повернення з суду апеляційної інстанції. До того ж, питання щодо об`єднання позовів також входить до компетенції суду першої, а не апеляційної інстанції.
У травні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року і від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року.
У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року.
У липні 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання  ОСОБА_1 про долучення скарги щодо дисциплінарного проступку судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я. В. до матеріалів касаційної скарги.
Рішення у справі № 953/24068/21 по суті на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження не ухвалювалось.
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України  учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, серед яких немає ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху підлягає апеляційному оскарженню разом з рішенням суду, лише в тому випадку, якщо суд першої інстанції в цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року, справа № 607/23244/21, провадження № 14-116цс22).
В інших випадках ухвала суду про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає, тому ухвала Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року касаційному оскарженню не підлягає.
Ухвала Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року оскаржується лише в частині вирішення питання про відмову в зупиненні провадження у справі. Постанова Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 рокуоскаржується заявниками лише в частині вирішення питання про відмову в зупиненні провадження у справі судом першої інстанції та витребування та об`єднання справ з поверненням єдиного унікального номера справи.
Зі змісту касаційних скарг заявників вимоги щодо витребування з Київського районного суду м. Харкова справи № 953/16362/21 та об`єднання її зі справою № 953/24068/21 фактично є незгодою зі зміною єдиного унікального номера справи під час автоматизованого розподілу судових справ, що не є об`єднанням/роз`єднанням позовів відповідно до статті 188 ЦПК України, не оформлюється судовим рішенням у розумінні процесуального закону, тому не може бути предметом апеляційного чи касаційного оскарження.
У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17, провадження           № 14-190цс19, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
Отже, ухвали суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження не підлягають оскарженню ні в апеляційному, ні в касаційному порядку (частина перша статті 353, пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).
Подібні правовівисновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 130/2703/20, провадження № 61-12299ск22, 06 жовтня 2022 року у справі № 577/2464/21, провадження № 61-9639ск22.
Ураховуючи наведене, ухвала Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року та постанова Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року в частині вирішення питання про відмову в зупиненні провадження у справі не підлягають касаційному оскарженню.
В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року заявники не оскаржують.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року і від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року, ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року необхідно відмовити. 
З огляду на те, що у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами заявників відмовлено, не підлягає вирішенню клопотання ОСОБА_1 від 04 липня 2023 року про долучення доказів.
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами  ОСОБА_1 на ухвали Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року і від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року, ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             А. С. Олійник
 
 О. В. Ступак
 
 В. В. Яремко