ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року 

м. Київ
справа № 826/10517/17
адміністративне провадження № К/9901/53723/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Стародуба О.П., суддів Берназюка Я.О., Кравчука В.М.., 
за участю секретаря судового засідання Присяжнюка А.Г..,
представників відповідача 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування рішень.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1715925 від 13.07.2017 та доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №390/07-17 від 31.07.2017;
-визнання протиправними дій Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по демонтажу (знесенню) частини нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить група нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 172,3 кв.м., придбана ним відповідно до договору купівлі-продажу від 12.04.2017 за реєстровим номером 124 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичні інноваційні технології».
Комунальним підприємством «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 13.07.2017 складено припис №1715925, яким встановлено порушення позивачем пункту 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою:              АДРЕСА_1 та запропоновано усунути виявлене порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди на тротуарі, протягом трьох днів. В разі відсутності проектно-дозвільної документації демонтувати тимчасову споруду власними силами.
Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 31.07.2017 винесено доручення №390/07-17, яким доручено Комунальному підприємству вжити заходи шляхом демонтажу встановлених з порушенням тимчасових споруд та елементів благоустрою, а саме, літнього майданчику при кафе, барі чи ресторані (всесезонного), розташованого за адресою: АДРЕСА_1. 
Згідно актів проведення демонтажу (переміщення) №03-439 від 01.08.2017 та №03-434 від 31.07.2017, спірний об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 демонтовано.
Не погодившись із вказаними приписом, дорученням, діями по демонтажу частини нерухомого майна, позивач звернувся до суду .
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018, позов задоволено. 
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем не враховано пояснення позивача про те, що на нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1, оформлено технічний паспорт, в який включено терасу 19,2 кв.м., на яку оформлено технічний паспорт і яка не є тимчасовою спорудою, на яку оформлено паспорт прив`язки у відповідності до вимог пункту 2.1 Розділу II Порядку №244, а тому у відповідачів були відсутні підстави для винесення спірних рішень та здійснення демонтажу спірного об`єкту.
Також суди виходили з того, що позивач не є фізичною особою-підприємцем, а демонтований об`єкт не використовувався ним як літній майданчик при кафе, барі чи ресторані. 
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого суди дійшли помилкових висновків про задоволення позовних вимог.
Зокрема, відповідач покликається на те, що у зв`язку з тим, що за позивачем зареєстровано право власності на групу нежитлових приміщень АДРЕСА_1, де проводилась перевірка, неможливо визначити дійсну адресу та місцезнаходження спірного об`єкту на місцевості.
Також покликається на те, що при вирішенні спору суди обмежились лише поясненнями позивача, та не взяли до уваги відсутність присвоєння поштової адреси спірному об`єкту та відсутність правових підстав володіння земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 
Просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на касаційну скаргу.  
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України           «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон №2807-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
Управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень (ст. 5 Закону № 2807-IV).
За приписами пп. 6.7 п. 6 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 № 94, Департамент має право здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.
Рішенням Київської міської ради ІІ сесії VI скликання №1051/1051 від 25.12.2008 затверджені Правила благоустрою, які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.
Згідно з положеннями розділу І Правил благоустрою тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.
Підпунктом 13.3.1 пункту 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київблагоустрій» вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.
Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціальнокультурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.
Відповідно до п. 20.2.11 Правил благоустрою міста Києва у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій,                                  КП "Київблагоустрій" самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об`єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об`єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до пп. 13.3.1 п. 13.3 розділу XIII цих Правил.
При цьому, відповідно до п. 19.1.1 Правил благоустрою контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону № 2807-IV, цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке виконує функції інспекції з питань благоустрою в м.Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м.    Києві рад (районних у                  м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об`єктів благоустрою.
Відповідно до частини 2 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що демонтований відповідачем об?єкт включений в технічний паспорт, оформлений на придбані позивачем об?єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1, і на цей об?єкт позивачем оформлено право власності, яке зареєстроване у встановленому законом порядку.
Відповідачем такі фактичні обставини не спростовані і доводи, які б вказували протилежне, не наведено.
Таким чином, обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що належний позивачу спірний об?єкт не є тимчасовою спорудою, яка потребує оформлення проектно-дозвільної документації на її розміщення.
Вирішуючи питання законності рішення про демонтаж об`єкта нерухомого майна, Верховний Суд у постанові від 05.10.2020 у справі № 826/10813/16 дійшов наступних висновків:
"Системний аналіз названих правових норм законодавства дає підстави для висновку, що нерухоме майно, в тому числі новостворений об`єкт будівництва, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуває певного правового статусу і перебуває під захистом держави, яка офіційно визнала і підтвердила факт набуття речових прав на таке нерухоме майно.
...Відтак, закінчений будівництвом об`єкт, прийнятий в експлуатацію може бути примусово знесений в порядку, встановленому Законом №3038-VI згідно судового рішення, ухваленого за позовом визначеного цим Законом суб`єкта владних повноважень, однак, не підлягає демонтажу відповідно до Закону №2807-IV і розроблених на його виконання Правил благоустрою.
Отже, як припис, так і доручення прийняті саме стосовно об`єкта нерухомого майна (нежитлового приміщення), яке не є тимчасовою спорудою у розумінні вищеназваних приписів законодавства, й, до того ж, належить позивачеві на праві приватної власності, яке зареєстровано у визначеному законом порядку".
Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 826/27173/15 та постанові від 23.12.2019 у справі №826/7710/16.
Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон № 1952-IV) дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.
Дія цього Закону не поширюється на державну реєстрацію повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних та інших об`єктів цивільних прав, на які законом може бути поширено правовий режим нерухомої речі.
За правилами статті 5 цього Закону речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення не підлягають державній реєстрації.
відповідно до частини 5 статті 12 цього Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.
Таким чином, реєстрація на підставі Закону № 1952-IV права власності на об?єкт нерухомого майна виключає одночасне віднесення такого об?єкта до тимчасових споруд в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Правил благоустрою міста Києва.
Водночас, законність державної реєстрації права власності на спірний об?кт не є предметом позовних вимог у цій справі.
За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності оскаржуваних дій та рішень відповідача щодо винесення припису та демонтажу спірного об?єкта нерухомості та прийняли рішення про задоволення позову.
Покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що позивачем не доведено, що оскаржувані припис та доручення стосуються саме його є безпідставним, оскільки зі змісту оскаржуваного припису вбачається, що усунення виявлених порушень покладено саме на позивача.
Також, безпідставним є покликання відповідача на відсутність присвоєння поштової адреси спірному об`єкту та відсутність правових підстав володіння земельною ділянкою, оскільки як встановлено судами, спірний об?єкт нерухомості розташований за адресою АДРЕСА_1. Крім того зазначені обставини не були підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень. 
Доводи касаційної скарги в цілому не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і зводяться до додаткової оцінки доказів, що в силу приписів статті 341 КАС України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.
На підтримання доводів касаційної скарги представник відповідача також покликався на копію технічного паспорту, відомості якого різняться від технічного паспорта, який є в матеріалах справи і якому надавалась оцінка судами першої та апеляційної інстанцій.
Водночас, такі докази судам попередніх інстанцій відповідачем не надавались, а в силу приписів статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду, приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не може надати оцінку наданій представником відповідача копії технічного паспорта.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 361 КАС України істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи можуть бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами в разі визнання судом їх такими.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди попередніх інстанцій не допустили  порушень норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права,  суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Стародуб О.П.
Берназюк Я.О.
Кравчук В.М.