17.07.23
33/812/308/23
Єдиний унікальний номер судової справи 489/2280/23 Головуючий у першій інстанції Губницький Д.Г.
 
Номер провадження № 33/812/308/23 Головуючий суддя апеляційного суду Крамаренко Т.В.
 
Категорія: ч.5 ст. 126 КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу,
в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 144116 від 09 травня 2023 року, ОСОБА_1 09 травня 2023 року о 08 год 09 хв в м. Миколаїв, Інгульський район, вул. Троїцька, 238 Г, керував транспортним засобом ГАЗ 2752, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії «В», чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року: постанова БАД 121787 від 26 квітня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.
Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Не погодившись із зазначеною постановою суду, 26 червня 2023 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що постанова прийнята без дотримання норм процесуального та матеріального права, без всебічного дослідження усіх доказів та без надання їм належної оцінки, просив її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі зазначає про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «суть адміністративного правопорушення» вказано фабулу ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме зазначено, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року, що утворює повторність. Також, зазначено про винесену постанову БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року, якою він притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. 
Між тим на думку апелянта, долучена працівниками поліції копія постанови БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року, належним чином не засвідчена та не містить відомостей про набрання нею законної сили, а тому є сумнів щодо можливості її використання як доказу та взагалі допустимості такого документу, а тому, вважає, що повторність вчиненого правопорушення за ст. 126 КУпАП в його відсутня.
Крім того, ОСОБА_1 наголошує на тому, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд не встановив технічні характеристики транспортного засобу ГАЗ 2752 та до якої категорії керування відноситься даний транспортний засіб.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.
У попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну.
Вислухавши аргументи і доводи ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).
Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 09 травня 2023 року о 08 год 09 хв в м. Миколаїв, Інгульський район, вул. Троїцька, 238 Г, керував транспортним засобом ГАЗ 2752, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії «В», чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року: постанова БАД 121787 від 26 квітня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (а.с.1).
Одним із засобів досягнення високого рівня безпеки дорожнього руху в Україні є функціонування спеціальної системи навчання майбутніх водіїв механічних транспортних засобів. 
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» громадянин, який бажає отримати право на керування транспортним засобом, зобов`язаний пройти підготовку в обсязі, передбаченому програмою підготовки водіїв транспортних засобів відповідної категорії чи типу. Підготовка та підвищення кваліфікації водіїв здійснюються у навчальних закладах незалежно від форм власності та господарювання, що отримали у встановленому порядку ліцензію на цю діяльність. Підготовка та підвищення кваліфікації здійснюються спеціалістами, які відповідають установленим кваліфікаційним вимогам із застосуванням необхідних технічних засобів навчання. В особливих випадках допускається самопідготовка водіїв окремих категорій транспортних засобів. Порядок і типові програми підготовки та підвищення кваліфікації водіїв, кваліфікаційні вимоги до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, мінімальний перелік технічних засобів навчання, а також випадки допуску для засвоєння програми підготовки водіїв в індивідуальному порядку визначаються Міністерством освіти України і затверджуються відповідним державним органом з безпеки дорожнього руху.
Право на керування транспортними засобами підтверджується відповідним посвідченням. На території України діють національні і міжнародні посвідчення на право керування транспортними засобами, що відповідають Конвенції про дорожній рух. Порядок видачі цих посвідчень установлюється Кабінетом Міністрів України.
Власник транспортного засобу, а також особа, яка має тимчасовий реєстраційний талон, можуть передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також особі, яка навчається водінню транспортним засобом відповідно до вимог Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних сил – технічний талон), а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, – свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон; в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв – дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС, у разі розміщення реклами, – погодження, що видається підрозділами Державтоінспекції МВС; г) у встановлених законодавством випадках дорожній лист і документи на вантаж, що перевозиться; на маршрутних транспортних засобах додатково – схему маршруту та розклад руху; на транспортних засобах, що здійснюють перевезення великогабаритних чи великовагових вантажів, – дозвіл на рух; на транспортних засобах, що здійснюють перевезення небезпечних вантажів, – технічні умови на перевезення, свідоцтво про допуск водія і допуск транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу та дозвіл на дорожнє перевезення; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
На вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху і передати для перевірки зазначені документи.
Статтею 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Об`єктом правопорушення, передбаченого вказаною статтею є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Частина 2 цієї статті, яка встановлює для тих самих порушень кваліфікуючу ознаку (спричинення пошкодження майнових об`єктів) має своїм об`єктом ще й суспільні відносини у сфері власності.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це формальний склад керування транспортними засобами особами, які не мають права керування цими засобами, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування. 
Об`єктивна сторона правопорушення, визначеного частиною другою передбачає матеріальний склад - для кваліфікації за нею винного діяння необхідно настання певних наслідків: пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.
Для правопорушення, передбаченого ч. 2, характерна вина у формі умислу щодо порушення встановленого порядку керування транспортним засобом, і у формі необережності - щодо наслідків діяння у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна. 
Положеннями ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення зокрема передбаченого ч.2 цієї статті – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується такими дозами як:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 144116 від 09 травня 2023 року (а.с.1);
- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року (а.с.6);
- довідка старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області, відповідно до якої, згідно наявних облікових даних АІС МВС України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно постанови БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн (а.с.5);
- довідка старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області, відповідно до якої, згідно наявних облікових даних АІС МВС України, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 03 лютого 2023 року дійсне до 03 лютого 2053 року, категорія «С» (а.с.3).
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що повторність вчинення адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутня, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року, ОСОБА_1 26 квітня 2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом номерний знак НОМЕР_3 без права керуванням таким транспортним засобом (а.с.6).
Також зазначене підтверджено довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області, відповідно до якої, згідно наявних облікових даних АІС МВС України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно постанови БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн (а.с.5);
Разом з тим, як вбачається з відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, під час складання працівниками поліції протоколу, ОСОБА_1 своєї незгоди не зазначав, навпаки вину визнавав, пояснюючи відсутність й нього прав відповідної категорії воєнним станом в Україні та тим, що отримати посвідчення в таких умовах займає півроку, а транспортним засобом керував вимушено, через необхідність працювати, та розвозити товар по магазинах.
Також не є слушними посилання ОСОБА_1 на те, що наявна в матеріалах справи копія постанови БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року не є належним доказом, оскільки належним чином не засвідчена, а також не містить відомостей про набрання нею законної сили, з огляду на наступне.
Статтею 289 КУпАП передбачено, що строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення становить десять днів з дня винесення постанови.
За змістом ч.3 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року не оскаржував, про що також особисто повідомив в суді апеляційної інстанції.
За такого, вказана постанова набрала законної сили 06 травня 2023 року.
Отже, 09 травня 2023 року, працівниками поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 144116, правомірно кваліфіковані дії водія за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд не встановив технічні характеристики транспортного засобу ГАЗ 2752 та до якої категорії керування відноситься даний транспортний засіб суд оцінює критично, оскільки встановлення технічних характеристик транспортного засобу та до якої категорії він належить є повноваженням працівника поліції, який встановивши наявність в діях водія адміністративного правопорушення, визначає його суть та відповідну кваліфікацію.
Крім того транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 за своїми технічними характеристиками відповідає категорії керування «В», про що також свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 121787 від 26 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 вже було притягнуто 26 квітня 2023 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, за керування тим самим транспортним засобом (номерний знак НОМЕР_3 ) без права керуванням таким транспортним засобом.
Також, не заслуговують на увагу суду посилання в апеляційній інстанції на те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а крім того докази факту керування також відсутні в матеріалах справи з огляду на наявний в матеріалах справи відеозапис, з якого вбачається, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом ГАЗ 2752, номерний знак НОМЕР_1 , складений відносно нього протокол серії ААД № 144116 підписав без зауважень. В подальшому дії працівників поліції не оскаржував, оскільки результати таких оскаржень матеріали справи не містять. При цьому під час розгляду справи в суді першої інстанції з вчиненим правопорушенням був згоден, та не заперечував факту керування транспортним засобом без відповідної категорії. А тому, суд вважає вказані доводи обраним способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення вказаного правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Т.В. Крамаренко