П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/10400/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Попова Оксана Гнатівна 
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
10 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України про визнання протиправною та скасування постанови. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №356045 від 11.04.2023 винесена начальником відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті Грибаном М.М. є незаконною та протиправною, а отже підлягає скасуванню.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного контролю за безпекою на транспорті в Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 11.04.2023 №356045 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Зазначає, що під час проведення перевірки було встановлено, що позивачем здійснювалось внутрішнє перевезення вантажу за відсутності документів, передбачених ст. 48 Закону №2344-ІІІ, а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, картки водія та роздруківки даних роботи водія ОСОБА_1 за 27.02.2023 на паперовому носії. Вказує, що твердження позивача про те, що він не є суб`єктом господарювання, а тому не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідач вважає невірним, оскільки Закон України «Про автомобільний транспорт» не ставить у залежність можливість застосування відповідальності від наявності чи відсутності в особи - порушника статусу підприємця. З врахуванням наведеного, правомірним є висновок, зроблений при проведенні перевірки, а оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.04.2023 за №356045 винесена відповідно до норм діючого законодавства і підстав для визнання її протиправною та скасування немає.
За правилами п.1 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.02.2023 посадовими особами відділу державного накладу (контролю) у Хмельницькій області Уктрансбезпеки на відрізку шляху Н-03 280 км у Хмельницькій області було зупинено автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 46, реєстраційний номер НОМЕР_1 для здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Власником автомобіля - вантажного фургону VOLKSWAGEN LT 46 державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є дружина позивача - ОСОБА_2 .
Водієм транспортного засобу був ОСОБА_1 .
За результатами перевірки було складено акт №349392 від 27.02.2023 у якому посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення позивачем ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", які полягають у тому, що під час надання послуг з перевезень вантажів, транспортний засіб обладнано цифровим тахографом та виявлено відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, картки водія та роздруківка даних роботи водія   ОСОБА_1 за 27.02.2023 на паперовому носії, передбачених статтею 48 Закону №2344-ІІІ.
Водій із актом ознайомлений, про що свідчить його підпис та пояснення у відповідній графі акту перевірки.
На підставі даного акту перевірки, виконуючим обов`язки начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті Грибаном М.М. складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.04.2023 за №356045, якою до позивача, відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.
Позивач, не погодившись з прийнятою постановою, звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон України №2344-ІІІ).
Згідно зі статтею 5 Закону України №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт").
Відповідно до статті 48 Закону 6 Закону України №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону України №2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Відповідно до пунктів 6.1., 6.3. Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку (додаток 3).
Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з п.3.3 Інструкції №385 закріплено, що водії транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В контексті наведеної вище норми статті 60 Закону №2344-III колегія суддів наголошує, що відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення пасажирів та вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.
Отже, визначальним в межах розгляду цієї справи є встановлення факту того, чи є позивач перевізником в розумінні положень Закону №2344-III, адже доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф до неналежного суб`єкта.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Згідно зі ст. 33 Закону №2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.
Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-III,є виключно автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.
У Хмельницькій області Уктрансбезпеки на відрізку шляху Н-03 280км у Хмельницькій області було зупинено автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 46, реєстраційний номер НОМЕР_1 для здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що 27.02.2023 уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області проведено перевірку транспортного засобу марки VOLKSWAGEN LT 46, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . В акті вказано, що транспортний засіб належить ОСОБА_2 , згідно ТТН №1 від 27.02.2023 перевізником визначено ОСОБА_1 .
Власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN LT 46, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Висновки відповідача щодо того, що саме ОСОБА_1 на дату проведення рейдової перевірки (27.02.2023) виступав автомобільним перевізником ґрунтуються виключно на відомостях наданої до перевірки ТТН №1 від 27.02.2023.
Водночас, в межах спірних правовідносин позивач зазначив, що він не є суб`єктом відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України №2344-ІІІ, оскільки відповідно наданих документів ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN LT 46, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем того, саме ОСОБА_1 на дату проведення перевірки виступав перевізником в розумінні норм чинного законодавства та використовував транспортний засіб саме як перевізник.
Спростовуючи посилання відповідача на зміст ТТН №1 від 27.02.2023, колегія суддів вказує, що загальними нормами Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 визначено, що товарно-транспортна накладна - документ на вантаж, а не документ, який визначає право власності/користування транспортним засобом, та/або автомобільного перевізника.
З досліджених матеріалів справи та наданих доказів, колегія суддів приходить до висновку  про помилковість позиції відповідача щодо того, що ОСОБА_1 на дату проведення перевірки від 27.02.2023 виступав автомобільним перевізником в розумінні норм ЗУ "Про автомобільний транспорт", що в свою чергу виключає застосування до останнього відповідальності передбаченої статтею 60 цього ж Закону.
З таких обставин у цих правовідносинах відсутні підстави для застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій в розмірі 17 000 грн., а тому постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.04.2023 №356045 є протиправною та підлягає скасуванню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.