Справа № 446/1146/23                                Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І. 
Провадження № 33/811/1065/23                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В, розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лущанця М.В. на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 липня 2023 року, 
встановив:

постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою 02.05.2023 о 14:30 год., по вулиці Київська, 7 в селі Тадані, Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 повторно протягом року, керував транспортним засобом марки "BАЗ 2108" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.
Не погоджуючись з даною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Лущанець М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та винести нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування покликається на те, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню,оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, винесена всупереч діючому законодавству, зокрема вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного,повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вказує, що на час складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені вимоги,які передбачені ст. 266 КУпАП, а також вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 0 листопада 2015 року №1452/735.
Апелянт зазначає про те, що поданий відеозапис не містить роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема право мати захисника, а також ст.ст. 59, 63 Конституції, що може свідчити про те, що було порушено право особи на захист.
Звертає увагу на те, що відсутність в матеріалах справи відеозапису події за участі ОСОБА_1 перед можливим скерування на огляд до закладу охорони здоров`я, а також відсутність показів свідків щодо відмови ОСОБА_1 пройти в закладі охороні здоров`я, утворює неможливість оцінки правильності процедури огляду водія на стан сп`яніння загалом. А з огляду на те, що всі сумніви щодо вини особи повинно тлумачитися на її користь, така обставина, у сукупності з позицією самого водія, вказує на те, що підстави для висновку про доведеність відмови водія у проходженні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відсутні.
ОСОБА_1 , будучи повідомлений про дату, час і місце розгляду, для участі у справі не з`явився, та про причини неявки суду не повідомив, його представник Лушанець М.В. проти слухання справи за відсутності його довірителя не заперечив, а тому, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення адвоката Лишанця М.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився. А оскільки порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, суд вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 474298 від 02.05.2023, відповідно до якого, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом працівника поліції від 02.05.2023; копією постанови Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області, від 03.08.2022, яка підтверджує факт попереднього порушення ОСОБА_1 ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року; постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД №777199; постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД 777200, які підтверджують факт керування 02 травня 2023 року ОСОБА_1 транспортним засобом; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 02.05.2023, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Суд першої інстанції вірно встановив, що з оглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, що ОСОБА_1 ствердно відмовився робити.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
За таких обставин, відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а також наявність в матеріалах справи постанови Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області, від 03.08.2022, якою ОСОБА_1 протягом року вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про неправомірність дій працівників поліції під час складання протоколу та проведення огляду, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 в установленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів. Від пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився та жодних заяв, клопотань або інших пояснень від нього з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали провадження не містять. 
Крім того, наявний в матеріалах справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 474298 від 02.05.2023 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.
Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лущанця М.В. - залишити без задоволення.
Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 липня 2023 року - залишити без змін.
       Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя   О.В. Маліновська-Микич