ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 р. 	Справа № 520/758/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
          
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 27.02.23  по справі № 520/758/23
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області   за участю   третьої особи                 Державної казначейської служби України 
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 ( далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області (далі – ГУ ДКСУ в Полтавській області, відповідач), третя особа Державна казначейська служба України ( далі – ДКСУ), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:
-  визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області від 28.12.2022 № 04-22-10/7250 про відкладення виконання виконавчого листа від 14.12.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21 від 15.07.2022;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати допущене до негайного виконання рішення про стягнення коштів (виконавчий лист від 14.12.2022 року по адміністративній справі № 520/4854/21 від 15.07.2022) в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць 57337 (п`ятдесят сім тисяч триста тридцять сім) грн. 06 коп. (22 - кількість робочих днів у березні 2021 року х 2606,23 грн. - середньоденна заробітна плата); 
- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073 грн 60 коп.
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність дій відповідача в частині прийняття рішення від 28.12.2022 № 04-22-10/7250, яким відкладено виконання виконавчого листа від 14.12.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21 від 15.07.2022 за заявою позивача, як стягувача. Вважає застосування посадовими особами ГУ ДКСУ в Полтавській області до наданих ОСОБА_1 документів правового режиму відкладення безспірного списання коштів незаконним та таким, що суперечить пп. 2 п. 11 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі – Порядок № 845), оскільки невідповідність виконавчого документу вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», не є правовою підставою для відкладення безспірного списання коштів. 
Наголосив, що звернення позивача з виконавчим листом від 14.12.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21 від 15.07.2022 було викликано саме необхідністю негайного стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць, що відповідно до судового рішення підлягало негайному виконанню, про що і було зазначено позивачем у письмовій заяві. Відтак,  посилання відповідача на описки (помилки в частині визначення загальної суми середнього заробітку) в інших абзацах резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/4854/21 не мають жодного відношення до частини, що підлягала негайному виконанню, та взагалі не заважали відповідачу виконати судове рішення шляхом стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць - 57337 грн. 06 коп.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №520/758/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (вул.Шевченка, 1,36011, код ЄДРПОУ 37959255), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6,м. Київ,01601, код ЄДРПОУ 37567646) про визнання протиправним та скасування рішення – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано лист у формі рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області № 04-22-10/7250 від 28.12.2022.
Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 13.12.2022 року та від 21.12.2022 щодо негайного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми з один місяць.
У іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (вул.Шевченка, 1,36011, код ЄДРПОУ 37959255) витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи,  неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №520/758/23, відмовивши у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги послався на правомірність оскаржуваного рішення, оскільки позивачем разом із заявою від 20.12.2022 № 10-17065 не було надано оригіналу виконавчого листа, що і слугувало підставою для відкладення безспірного списання коштів за виконавчим листом у справі № 520/4854/21 від 15.07.2022 відповідно до пп. 2 п. 11 Порядку № 845, про що ОСОБА_1 було повідомлено листом від 21.12.2022 № 04-22-10/7071
Також пояснив, що після отримання разом із заявою від 26.12.2022 № 10-17502 оригіналу виконавчого листа, відповідач, здійснивши правову експертизу документів виявив, що у виконавчому листі та в резолютивній частині судового рішення допущено описку, а саме - окремо прописано з нового абзацу набір чисел без ідентифікації валюти, що і унеможливлювало виконання даного судового рішення, про що було повідомлено позивача (стягувана) листом від 28.12.2022 № 04-22-10/7250. Звернув увагу, що станом на момент винесення судового рішення від позивача так і не надійшла інформація по виправленню даної описки.
Окремо зауважив про залишення поза увагою суду першої інстанції тієї обставини, що на момент винесення судового рішення виконавчий лист по справі № 520/4854/21 перебував на виконанні в ГУДКСУ в Полтавській області та відповідачем здійснювалися відповідні заходи, передбачені Порядком № 845 по його виконанню, а саме:  згідно п. 29 Порядку № 845 звернуто до боржника про встановлення коду економічної класифікації видатків бюджету та рахунку, з якого буде проводитися безспірне списання коштів; відповідно до абз. 1 п. 31 Порядку № 845 направлено на адресу боржника вимогу щодо вжиття заходів для встановлення асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення; відповідно до п. 31 Порядку № 845 повторно направлено па адресу ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві вимогу щодо вжиття дієвих заходів для встановлення асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
На підставі вищевикладеного, апелянт вважає неможливим повторно розглянути заяви позивача від 13.12.2022 та від 21.12.2022 щодо негайного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць, так як вони вже перебувають на виконанні з 25.01.2023.
Крім того, звернув увагу, що виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 був повернутий до суду без виконання листом від 14.03.2023 № 04-16/1-10/1409 у зв`язку з тим, що судове рішення на яке видавався виконавчий лист скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013, а тому предмет спору взагалі відсутній.
Позивач, у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення її вимог, просив змінити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції висновків цього відзиву, а в решті – залишити рішення без змін. Зазначив, що суд першої інстанції, відхиляючі позовну вимогу про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виконання допущеного до негайного виконання рішення про стягнення коштів (виконавчий лист від 14.12.2022 р. по адміністративній справі № 520/4854/21 від 15.07.2022) в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць, відверто ухилився від надання правової оцінки неправомірним діям та протиправній бездіяльності посадових осіб ГУ ДКСУ у Полтавській щодо свідомого не списання у безспірному порядку грошових коштів з рахунків боржника, з підстав погодження посадовими особами з боржником добровільного виконання рішення суду протягом одного місяця, що крім іншого також стало перешкодою для виконання допущеного до негайного виконання рішення суду.
Звернув увагу, що нерозуміння ГУ ДКСУ у Полтавській області відмінності між юридичними процедурами з повернення виконавчого документа стягувачу та відкладення безспірного списання коштів, а також нерозуміння правового режиму негайного виконання рішення суду та чітко регламентованого порядку безспірного списання коштів з рахунків боржника на підставі допущеного до негайного виконання рішення суду свідчить про недотримання відповідачем вимог чинного законодавства.
Невчинення посадовими особами ГУ ДКСУ у Полтавській області у період з 20.12.2022 по дату надіслання відзиву дій щодо примусового виконання допущеного до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць від 15.07.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21, на думку позивача, не відповідає критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, статтею 4 Закону України «Про державну службу» та статтями 1, 3, 8, 9, 19, 22 Конституції України, пункту 2, підпункту 3, пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 15 квітня 2015 року № 215.
Зауважив, що твердження відповідача про начебто повернення 14.03.2023 виконавчого листа від 14.12.2022 по справі № 520/4854/21 до суду першої інстанції не підтверджено належними та допустимими доказами. До того ж, обставина відсутності у ТУ ДБР у м. Полтаві (відповідача) бюджетних коштів за відповідною бюджетною програмою та наявність виконавчого документу, що перебуває на виконанні в органі Казначейства, не може слугувати підставою для невиконання судового рішення, ухваленого не на його користь.
18.08.2023 відповідач надіслав до суду додаткові документи на підтвердження повернення виконавчого листа до суду першої інстанції без виконання на підставі п.п. 2 п. 9-1 Порядку № 845.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, № 22-о від 24.02.2021, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління з 01.03.2021 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису.
Поновлено ОСОБА_1 з 01.03.2021 на посаді слідчого третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.
Стягнуто з директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 899149 (вісімсот дев`яносто дев`ять тисяч сто сорок дев`ять) гнр 23 коп.
В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.
Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць звернуто до негайного виконання.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 судом вирішено виправити описку, допущену у вступній частині рішення від 15.07.2022 у справі 520/4854/21, доповнивши її інформацію про учасника справи «третьої особи на стороні відповідача директора Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, підполковника Державного бюро розслідувань Маньковського Д.В. (м. Полтава, вул. Соборності,37)». Виправити описку, допущену в абзаці четвертому резолютивної частини рішення від 15.07.2022 у справі 520/4854/21 виключивши слово «директора».
04.12.2022 два виконавчих листа видано позивачу до негайного виконання.
13.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області з заявою, відповідно до якої просив списати кошти з рахунків Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві. код ЄДРПОУ: 42334163, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів передбачених за бюджетною програмою, та перерахувати їх на користь позивача за реквізитами, вказаними в заяві.
21.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області з заявою, відповідно до якої просив долучити до матеріалів заяви про примусове виконання допущеного до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць, зокрема, оригінал виконавчого листа № 520/4854/21 від 15.07.2022.
Позивачем до вищевказаних заяв подано: копію рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21, копію ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21, копію паспорта громадянина України, витяг з реєстру територіальної громади, що підтверджено і самим відповідачем.
27.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області з вимогою надати письмову інформацію про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів з одночасним її направленням на e-mail: 2368109217@gmail.gov.ua.
28.12.2022 позивачем подано скаргу до Державної казначейської служби України, відповідно до якої просив застосувати ефективні механізми, які призведуть до реального виконання зверненого до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць (57337 грн. 06 коп.).
Рішенням Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області у вигляді листа № 04-22-10/7250 від 28.12.2022 позивача повідомлено про те, що Головне управління Казначейства, здійснивши попередній розгляд документів, виявило, що у виконавчому листі Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 № 520/4854/21, зазначено до негайного виконання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, але в кінці даної резолютивної частини вказаний набір чисел, а саме - 899149,23, що не відповідає вимогам Закону.
Відповідно до ст. 253 КАС України, суд, який постановив судове рішення може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того набрало судове рішення законної сили чи ні. На підставі вищевикладеного, Головне управління Казначейства рекомендує звернутися до Харківського окружного адміністративного суду листом з приводу питання приведення виконавчого документу відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 04-22-10/7250 від 28.12.2022 у вигляді листа, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав у ГУ ДКСУ в Полтавській області для відкладення безспірного списання коштів за виконавчим листом по справі № 520/4854/21 у розумінні пп. 2 п. 11 Порядку № 845, оскільки позиція відповідача ґрунтується лише на припущеннях щодо наявності у виконавчому листі №520/4854/21 описки, яка під час судового розгляду не підтвердилась. Натомість зазначено, що лише суд наділений повноваженнями щодо встановлення  наявності або відсутності описок у виконавчому листі, а також визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача виконати допущене до негайного виконання рішення про стягнення коштів (виконавчий лист від 14.12.2022 року по адміністративній справі № 520/4854/21 від 15.07.2022) в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць 57337 (п`ятдесят сім тисяч триста тридцять сім) грн. 06 коп. (22 - кількість робочих днів у березні 2021 року ? 2606,23 грн. - середньоденна заробітна плата), суд зазначив, що така позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати ГУ ДКСУ у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2022 про примусове виконання допущеного до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми з один місяць, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення суду підлягає перегляду в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В силу приписів частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з пунктами 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком № 845.
У цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:
безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;
виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до пункту 24 Порядку № 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
На виконання  пунктів 6, 9 Порядку № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:
- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);
- оригінал виконавчого документа;
- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);
- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).
До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).
Орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли:
1) виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження";
2) судове рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;
3) боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
4) суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;
5) стягувач узгодив відсутність зазначеної у виконавчому документі суми залишку невідшкодованого податку на додану вартість;
6) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;
7) суми коштів, зазначені у виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу;
8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;
9) протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства;
10) рішення про стягнення коштів з одержувача бюджетних коштів не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою;
11) наявні інші передбачені законом випадки.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що звернення позивача із заявами від 13.12.2022 та від 21.12.2022 про примусове виконання допущеного до негайного виконання рішення суду по справі №520/4854/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, було зумовлено невиконанням у добровільному порядку боржником вказаного судового рішення та необхідністю безспірного списання коштів з рахунків ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, що відноситься до повноважень ГУ ДКСУ в Полтавській області.
Так, позивач до вищевказаних заяв, надісланих ГУ ДКСУ в Полтавській області, додав копію рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21, копію ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 по адміністративній справі № 520/4854/21, копію паспорта громадянина України, витяг з реєстру територіальної громади та оригінал виконавчого листа по справі № 520/4854/21.
Колегією суддів з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві задоволено.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 р. по справі № 520/4854/21 - скасовано.
Прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 520/4854/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві підполковник Державного бюро розслідувань Маньковського Дениса Володимировича, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – повернуто скаржнику.
З наведеного слідує, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року у справі № 520/4854/21, на виконання якого було видано виконавчий лист від 14.12.2022 в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, було повністю скасовано судом апеляційної інстанції з прийняттям постанови (набрала законної сили 13.03.2023) про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
Згідно з підпунктом 2 пункту 9-1 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання в установленому порядку виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Відповідачем до суду апеляційної інстанції надано лист ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, від 14.03.2023, яким ГУ ДКСУ в Полтавській області  повідомлено, що у зв`язку зі скасуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року у справі №520/4854/21 відсутні підстави для безспірного списання коштів та виконання вказаного судового рішення, за яким видано виконавчий лист.
Листом від 14.03.2023 № 04-16/1-10/1409 ГУ ДКСУ в Полтавській області на підставі п.п. 2 п. 9-1 Порядку № 845 повернуло Харківському окружному адміністративному суду оригінал виконавчого листа  від 14.12.2022 по справі № 520/4854/21.
Таким чином, виконавчий лист від 14.12.2022 по справі № 520/4854/21, неналежне виконання якого, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, взагалі не підлягає виконанню, оскільки судом апеляційної інстанції було встановлено відсутність у позивача права на поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у тому числі і в межах суми стягнення за 1 місяць.
Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
На виконання приписів частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Отже, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
Тобто, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб підлягає захисту у разі встановленням судом факту їх порушення.
Колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, права позивача, які на його думку порушені протиправними діями ГУ ДКСУ в Полтавській області шляхом відкладення безспірного списання коштів за виконавчим листом від 14.12.2022 у справі №480/4854/21, не можна вважати такими, що підлягають судовому захисту або відновленню,  оскільки в судовому порядку в межах справи № 480/4854/21 визнано відсутність у ОСОБА_1 права на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а отже виконавчий лист, виданий на рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/4854/21 від 15.07.2022, не можна вважати таким, що підлягає виконанню в примусовому порядку.
У зв`язку з наведеним, відсутня необхідність повторного розгляду заяви позивача про безспірне списання коштів за виконавчим листом від 14.12.2022 у справі № 480/4854/21, неналежний розгляд якої був підставою для звернення до суду з даним позовом, оскільки такі дії відповідача жодним чином не призведуть до поновлення прав позивача.
Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, зокрема повернення виконавчого листа без виконання до Харківського окружного адміністративного суду на підставі підпункту 2 пункту 9 Порядку № 845 станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до підпунктів 1, 3 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення. 
Враховуючи викладене, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі № 520/758/23  в частині задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 по справі № 520/758/23 - скасувати  в частині задоволення позову. 
Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області, третя особа Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування рішення. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій