ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2023 р.                                                               Справа № 909/1080/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:
від позивача - Петренко С.В. (в залі суду), Саламаха В.Р (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи EasyCon)
від відповідача (скаржника) - Грицак А.З. (в режимі відеоконференції у Господарському суді Івано-Франківської області)

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Серін-Ліс", вих.№1/5 від 19 травня 2023 року
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року (підписане 03.05.2023), суддя Рочняк О.В.
у справі №909/1080/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл", м. Харків
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Серін-Ліс", смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область
про стягнення заборгованості в сумі 4  602 587,64 грн.

в с т а н о в и в :
21 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕК «Енолл» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» про стягнення заборгованості в сумі 4 602 587,64 грн., з яких: 2 525  397,84 грн. - основна заборгованість за електричну енергію за договором, 492  934,31 грн. - пеня, 432  756,77 грн. - інфляційні втрати, 41  427,96 грн. - 3% річних; 791  579,12 грн. - основна заборгованість за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, 150  920,77 грн. - пеня, 153  536,34 грн. - інфляційні втрати, 14  034,54 грн. - 3% річних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог - арк. справи 183 том І).
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року у справі №909/1080/22 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 4 280  660,09 грн. заборгованості, з яких: 2 525  397,84 грн. - основної заборгованості за електричну енергію за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 246  467,16 грн. - пені, 432  756,77 грн. - інфляційних втрат, 41  427,96 грн. - 3% річних; 791  579,12 грн. - основної заборгованості за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 75  460,39 грн. - пені, 153  536,34 грн. - інфляційних втрат, 14  034,54 грн. - 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що на виконання умов договору за період з 01.09.2021 по 30.09.2022 позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 7 117 340 грн 83 коп., за яку відповідач розрахувався частково в розмірі 4 591 942 грн 99 коп. Загальна вартість наданої відповідачу послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії (відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312) за розрахункові періоди з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року становила 1 914 854 грн 68 коп. Відповідач частково розрахувався за надану послугу в розмірі 1 123 275 грн 56 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену на підставі договору №280/НР/ПрОЕ від 09.10.2020 електроенергію за період з 01.09.2021 по 30.09.2022 становить 2 525 397 грн 84 коп., а за послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії - 791 579 грн 12 коп., що разом становить 3 316 976 грн 96 коп. Поряд з цим, судом встановлено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем за постачання електричної енергії нараховано відповідачу 492 934 грн 31 коп. пені, 432 756 грн 77 коп. інфляційних втрат, 41 427 грн 96 коп. 3% річних, а за послуги з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії - 150 920 грн 77 коп. пені, 153 536 грн 34 коп. інфляційних втрат та  14 034 грн 54 коп. 3% річних, розрахунок яких є правильним. Одночасно, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені на 50%, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, враховуючи, що заборгованість за договором №208/НР/прОЕ, яка становила 9 032 195 грн 51 коп. частково погашена відповідачем у розмірі 5 715 218 грн 55 коп., тобто майже на 64%.
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач - Приватне акціонерне товариство «Серін-Ліс» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року у справі №909/1080/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема, зазначає, що позивачем не були враховані оплати, у зв`язку з чим, неправильно визначено періоди нарахування штрафних санкцій. Також апелянт повідомив, що не підписував додатки до договору та акти приймання-передачі за 2022 рік до врегулювання визначення вартості ціни за 1 кВт електричної енергії. Крім цього, зазначив, що позивач у вересні 2022 року повідомив відповідача про зміну поточного рахунку із спеціальним режимом оподаткування, тому просив не сплачувати кошти на рахунок в АТ «Ощадбанк» та зачекати наступного повідомлення про діючий спецрахунок. Також наголошує, що у матеріалах справи відсутні рахунки-фактури на оплату вартості спожитої електричної енергії за період з вересня 2021 року по жовтень 2022 року та відсутні докази надіслання таких відповідачу, у зв`язку з чим, не можливо встановити дати виникнення простроченої заборгованості.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зокрема, зазначає, що згідно з умовами договору, рахунки направляються саме на електронну пошту споживача, вказану у заяві-приєднання, що було досліджено судом першої інстанції. Поряд з тим, наголошує, що у матеріалах справи міститься довідка АТ «Ощадбанк» від 08 листопада 2022 року про оплату відповідачем за період з 09.10.2020 по 01.11.2022; разом з цим, відомості у вказаній довідці свідчать про те, що у платежах за спірний період відповідач у призначенні платежу вказував реквізити рахунків-фактур, отримання яких він заперечує. Крім цього, наголошує, що відповідачем не надано суду доказів погодженої обома сторонами реструктуризації заборгованості, про що апелянт згадує в апеляційній скарзі.

Судове засідання в апеляційному суді проводилося в режимі відеоконференції за клопотанням представника позивача - поза межами приміщення суду та за клопотанням представника відповідача - в Господарському суді Івано-Франківської області на підставі відповідної ухвали суду.
Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року у справі №909/1080/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Представники позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл" (в тексті договору - постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Серін-Ліс" - (в тексті договору - споживач) укладено договір №208/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
Відповідно до п.2.1 Договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.
Згідно з п.2.1 Договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що початком постачання електричної енергії є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.
У п.5.1 Договору сторони погодили, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2 Договору).
Відповідно до п.5.3 Договору інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування.
Пунктом 5.4 Договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5 Договору).
Згідно з п.5.6 Договору оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Відповідно до п.5.7 Договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачу) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору (п.5.10 Договору).
У п.6.2 Договору сторони погодили, що споживач зобов`язується, серед іншого, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.
За невиконання або неналежне виконання за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п.9.1 Договору).
Постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в цьому договорі (п.9.2 Договору).
Згідно з п.13.1 Договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.
Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (п.13.2 Договору).
У реквізитах сторін договору, серед іншого, вказано електронну адресу відповідача: bogdan.irisgroup@gmail.com.
Додатком №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №208/НР/ПрОЕ від 09.10.2020 є комерційна пропозиція, в якій сторонами погоджено, що оплата здійснюється плановими платежами за графіком: до 20 числа розрахункового періоду - 30% від орієнтовної вартості замовленого обсягу електричної енергії у розрахунковому періоді; остаточний розрахунок за фактично спожитий обсяг електроенергії - до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі рахунку виставленого постачальником. Фактично спожитий обсяг електроенергії у кожному розрахунковому періоді визначається за даними приладів обліку та фіксується в акті прийому-передачі електроенергії.
Також у комерційній пропозиції сторони погодили, що термін (строк) виставлення рахунку за електроенергію: не пізніше, ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати платежу; рахунки за електроенергію направляються на електронну адресу споживача, вказану у заяві-приєднанні. Термін (строк) оплати рахунку за електроенергію: не більше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання, але не пізніше строків, виставлених у графіку планових платежів. Розмір пені за порушення строку оплати або штраф: при порушенні споживачем термінів оплати за електричну енергію згідно даної комерційної пропозиції, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.
Крім цього, в комерційній пропозиції погоджено, що договір набирає чинності з дати, вказаної в заяві-приєднанні та діє до 31 грудня 2020 року. Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не пізніше, ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії договору не заявить про свій намір розірвати цей договір.
До договору №208/НР/ПрОЕ від 09.10.2020 про постачання електричної енергії споживачу між сторонами укладено ряд додаткових угод, в яких сторони погоджували ціну 1 кВТ*год електроенергії:
- №30/09/21 від 30.09.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.09.2021 складає 2,4489 грн/кВт*год (без ПДВ);
- №31/10/21 від 31.10.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.10.2021 складає 2,9974 грн/кВт*год (без ПДВ);
- №30/11/21 від 30.11.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.11.2021 складає 3,6452 грн/кВт*год (без ПДВ);
- №31/12/21 від 31.12.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.12.2021 складає 3,4591 грн/кВт*год (без ПДВ).
На виконання умов договору позивач передав відповідачу електричну енергію у період з 01.09.2021 по 30.09.2022 на загальну суму 7 117  340,83 грн., що підтверджується: актами приймання-передачі електричної енергії, а саме: від 30.09.2021 на суму 384 729 грн 05 коп., від 31.10.2021 на суму 542 873 грн 50 коп., від 30.11.2021 на суму 632 200 грн 16 коп., від 31.12.2021 на суму 731089 грн 09 коп., від 31.01.2022 на суму 777 695 грн 62 коп., від 28.02.2022 на суму 824 987 грн 05 коп., від 31.03.2022 на суму 664 130 грн 59 коп., від 30.04.2022 на суму 411 078 грн 06 коп., від 31.05.2022 на суму 240 400 грн 54 коп., від 30.06.2022 на суму 237 943 грн 19 коп., від 31.07.2022 на суму 518 549 грн 53 коп., від 31.08.2022 на суму 656 692 грн 15 коп., від 30.09.2022 на суму 494 972 грн 30 коп.; та актами наданих послуг за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 на загальну суму 1914854 грн 68 коп. в т.ч.: №33 від 31.01.2022 на суму 308 544 грн 46 коп., б/н від 28.02.2022 на суму 327 306 грн 95 коп., №483 від 31.03.2022 на суму 263 488 грн 45 коп., №716 від 30.04.2022 на суму 163 091 грн 90 коп., №810 від 31.05.2022 на суму 95 376 грн 97 коп., №1045 від 30.06.2022 на суму 94 402 грн 04 коп., №1248 від 31.07.2022 на суму 205 730 грн 34 коп., №1449 від 31.08.2022 на суму 260 537 грн 30 коп., №1724 від 30.09.2022 на суму 196 376 грн 27 коп.
Як встановлено судом першої інстанції для проведення оплати за надані послуги позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури, копії яких містяться у матеріалах справи, які разом з актами прийому-передачі та актами наданих послуг направлялися відповідачу на обумовлену в договорі електронну адресу, про що свідчать скрін-шоти електронної пошти позивача (арк. арк. справи 67-75, 198-205 том І). Поряд з тим, факт направлення позивачем вищевказаних документів на електронну адресу відповідача досліджувався судом першої інстанції в судовому засіданні, про що вказано в рішенні місцевого господарського суду.
На виконання умов договору відповідач у рахунок оплати за електричну енергію, спожиту за період з 01.09.2021 по 30.09.2022, перерахував позивачу грошові кошти лише в розмірі 4 591  942,99 грн., що підтверджується інформаційною довідкою АТ "Ощадбанк" про надходження коштів на поточний рахунок ТОВ "ЕК "Енолл" №118.22-12 від 08.11.2022, що міститься у матеріалах справи.
Судом першої інстанції також встановлено, що в рахунок оплати за послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії (відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312) за розрахункові періоди з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року, ПрАТ "Серін-Ліс" перерахувало грошові кошти в розмірі 1 123 275,56 грн., що не заперечується сторонами.
З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою від 10.11.2022 №22225 про сплату заборгованості в розмірі 3 316  976,96 грн., у відповідь на яку листом №221130/2 від 30.11.2022 ПрАТ "Серін-Ліс" повідомило ТОВ "ЕК "Енолл" про те, що товариство завжди належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, вимоги чинного законодавства України, разом з тим, у зв`язку з запровадженням карантину, а також військовою агресією російської федерації в Україні, товариство не може здійснити відповідну оплату. Відтак, на думку відповідача, обґрунтованим та логічним є незастосування будь-яких штрафних санкцій (відповідальності) за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, дисконтування боргу, погодження та виконання чіткого графіку погашення заборгованості.
У грудні 2022 року ТзОВ «ЕК «Енолл» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з ПрАТ «Серін-Ліс» заборгованості в сумі 4 602 587,64 грн., з яких: 2 525 397,84 грн. - основна заборгованість за електричну енергію за договором, 492 934,31 грн. - пеня, 432 756,77 грн. - інфляційні втрати, 41 427,96 грн. - 3% річних; 791 579,12 грн. - основна заборгованість за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, 150 920,77 грн. - пеня, 153 536,34 грн. - інфляційні втрати, 14 034,54 грн. - 3% річних (позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог - арк. справи 183 том І).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).
За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ст.714 ЦК України).
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч.1 ст.691 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що сторони в договорі (комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до договору №208/НР/ПрОЕ  від 09.10.2020) погодили, що остаточний розрахунок за фактично спожитий обсяг електроенергії - до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі рахунку, виставленого постачальником. Рахунок виставляється не пізніше, ніж за 5 робочих днів до дати платежу. Рахунки за електроенергію направляються на електронну адресу споживача, вказану у заяві-приєднанні. Термін (строк) оплати рахунку за електроенергію: не більше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання, але не пізніше строків, виставлених у графіку планових платежів.
Як встановлено судом вище, на виконання умов договору за період з 01.09.2021 по 30.09.2022 позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 7 117  340,83 грн., за яку відповідач розрахувався частково в розмірі 4 591  942,99 грн. Загальна вартість наданої відповідачу послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії (відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312) за розрахункові періоди з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року становила 1 914  854,68 грн. Відповідач частково розрахувався за надану послугу в розмірі 1 123  275,56 грн.
Враховуючи наведене, загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 316  976,96 грн., з яких: 2 525  397,84 грн. - заборгованість за поставлену на підставі договору №280/НР/ПрОЕ від 09.10.2020 електроенергію за період з 01.09.2021 по 30.09.2022 та 791  579,12 грн. - за послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії.
Крім цього, відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.
Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання  за кожен день прострочення виконання.
Так, у комерційній пропозиції, яка є додатком до договору, сторони погодили, що при порушенні споживачем термінів оплати за електричну енергію згідно даної комерційної пропозиції, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.
З огляду на наведене вище, враховуючи порушення споживачем строків оплати за поставлену електричну енергію, позивачем правомірно нараховано відповідачу (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 492  934,31 грн. - пені, 432  756,77 грн. - інфляційних втрат та 41  427,96 грн. - 3% річних, а за послуги з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії: 150  920,77 грн. - пені, 153  536,34 грн. - інфляційних втрат та 14  034,54 грн. - 3% річних, розрахунок яких є правильним.
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача в апеляційній скарзі на неможливість встановлення періодів виникнення заборгованості, оскільки у комерційній пропозиції сторонами погоджено, що оплата здійснюється плановими платежами за графіком: до 20 числа розрахункового періоду - 30% від орієнтовної вартості замовленого обсягу електричної енергії у розрахунковому періоді; остаточний розрахунок за фактично спожитий обсяг електроенергії - до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі рахунку виставленого постачальником. Фактично спожитий обсяг електроенергії у кожному розрахунковому періоді визначається за даними приладів обліку та фіксується в акті прийому-передачі електроенергії. Також у комерційній пропозиції сторони погодили, що термін (строк) виставлення рахунку за електроенергію: не пізніше, ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати платежу; рахунки за електроенергію направляються на електронну адресу споживача, вказану у заяві-приєднанні. Термін (строк) оплати рахунку за електроенергію: не більше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання, але не пізніше строків, виставлених у графіку планових платежів.
Так, у матеріалах справи містяться копії рахунків-фактур, які разом з актами прийому-передачі та актами наданих послуг, направлялися на електронну пошту відповідача, як це було погоджено сторонами у договорі, що підтверджується скріншотом електронної пошти позивача (арк. арк. справи 67-75, 198-205 том І). Поряд з тим, факт направлення позивачем вищевказаних документів на електронну адресу відповідача досліджувався судом першої інстанції в судовому засіданні, про що вказано в рішенні місцевого господарського суду та підтверджено представником позивача.
Відтак, з огляду на наведене, позивачем виконано умови договору, а твердження апелянта про не надіслання йому рахунків на оплату не відповідає дійсності.
Щодо тверджень апелянта про неврахування позивачем і судом, при нарахуванні штрафних санкцій, проведених ним оплат, колегія суддів встановила, що всі оплати, здійснені відповідачем, були враховані позивачем при відповідних розрахунках, у зв`язку з чим, останній звернувся до суду першої інстанції із заявою про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом та таке зменшення враховане при винесенні рішення.
Слід зазначити, що в апеляційній скарзі відповідач не погоджується з розрахунком штрафних санкцій позивача, проте, відповідного контррозрахунку суду не надав.
Поряд з цим, позивачем при розрахунках також враховано і лист від 20 вересня 2022 року про зміну поточного рахунку, шляхом зменшення позовних вимог, відтак, посилання апелянта з цього приводу є безпідставними.
В апеляційній скарзі апелянт також посилається на безпідставне збільшення позивачем ціни на електричну енергію, однак, судом встановлено, що позивачем розраховано вартість електричної енергії за ціною, погодженою обома сторонами у додаткових угодах, відтак, такі твердження є також безпідставними.
Судом встановлено, що відповідачем в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Поряд з тим, як вбачається з рішення місцевого господарського суду, останнім на підставі ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України, та відповідної заяви відповідача, зменшено розмір пені на 50%, що не оскаржується сторонами.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 4 280 660,09 грн. заборгованості, з яких: 2 525 397,84 грн. - основної заборгованості за електричну енергію за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 246 467,16 грн. - пені, 432 756,77 грн. - інфляційних втрат, 41 427,96 грн. - 3% річних; 791 579,12 грн. - основної заборгованості за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 75 460,39 грн. - пені, 153 536,34 грн. - інфляційних втрат, 14 034,54 грн. - 3% річних.
Доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними.
Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року у справі №909/1080/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Серін-Ліс" - без задоволення.
Матеріали справи №909/1080/22 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 21 серпня 2023 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.