П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/14100/20	

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,
повний текст судового рішення
складено 06.07.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України у справі №420/14100/20,-

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі №420/14100/20 адміністративний позов задоволено наступним чином:
- визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно із довідкою Управління Служби безпеки України в Одеській області №327 від 15.10.2020 року, починаючи з 01.04.2019 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , згідно із довідкою Управління Служби безпеки України в Одеській області №327 від 15.10.2020 року починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Це рішення Одеського окружного адміністративного суду набрало законної сили 08.07.2021 року, в зв`язку із чим судом першої інстанції 18.03.2021 року був виданий виконавчий лист у справі №420/14100/20, на підставі якого 10.11.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження. 
27.06.2023 року від позивача надійшла заява в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій останній, просить:
- прийняти рішення про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/14100/20, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фону України в Одеській області, подання до суду звіту про виконання рішення суду у встановлений судом термін.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 року у справі №420/14100/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Частина 2 цієї статті передбачає, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, рішення суду у даній справі може бути виконане у примусовому порядку на підставі положень Закону України “Про виконавче провадження”, а по-друге, встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком.
Обґрунтовуючи підстави для скасування ухвали суду першої інстанції від 06.07.2023 року про відмову у задоволенні заяви в порядку ст.382 КАС, апелянт вказує на те, що при прийнятті спірного рішення суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту невиконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч.2 цієї статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів звертає увагу, що викладені апелянтом в апеляційній скарзі доводи неправомірності ухвали суду першої інстанції від 06.07.2023 року, в тій частині, які стосуються застосованих судом першої інстанції підстав для прийняття такого рішення, не відповідають позиції суду першої інстанції.
Як вже зазначено вище, при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив з двох підстав, а саме:
- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року може бути виконане у примусовому порядку на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження»;
- встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком.
Той факт, що встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду чітко витікає зі змісту ч.1 ст.382 КАС України.
Стосовно доводу суду першої інстанції можливості виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Як вже було зазначено вище 10.11.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року.
Апелянт не посилається на результати цього виконавчого провадження, не висуває будь-яких зауважень щодо рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року, а лише вказує на факт невиконання такого рішення відповідачем.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.8 ст.382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Факту оскарження позивачем рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року судом не встановлено, і позивач на такі обставини не посилається.
Отже, на час розгляду судом першої інстанції заяви позивача про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України у суду були відсутні дані про те, що в рамках виконавчого провадження з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року були вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», направлені на виконання такого рішення, як відсутні і результати такого виконавчого провадження.
Таким чином, за результатами даного апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, що в свою чергу не дає апеляційному суду підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька