ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2023 р.           Справа№ 925/367/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Іоннікової І.А.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Тарасенко К.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту)
на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 (повне рішення складено 21.06.2023)
у справі № 925/367/23 (суддя Гладун А.І.) 
за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) 
до Дочірнього підприємства "Граніт Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромімпекс" 
про стягнення 86 637, 60 грн збитків,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Дочірнього підприємства "Граніт Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромімпекс" про стягнення 86 637,60 грн збитків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті ревізії фінансово-господарської діяльності позивача Держаудитслужбою України (надалі - Держаудитслужбою) встановлено завищення відповідачем вартості виконаних підрядником робіт за укладеним між сторонами договором,чим на переконання позивача, завдано йому збитки.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції 
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у позові відмовлено.
Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності правових підстав для стягнення з відповідача суми збитків у судовому порядку.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі № 925/367/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Підставою для скасування оскаржуваного судового рішення позивач зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що оскаржуване судове рішення не містить висновків про: виконані роботи, які відповідають умовам договору та будівельним стандартам; відповідність акту виконаних робіт будівельним нормам та про правомірність розміру виконаних робіт; неправомірність висновків Держаудитслужби України.
Таким чином, на думку позивача, судом першої інстанції проігноровано доведеність позивачем відповідно до вимог законодавства елементів збитків та складу правопорушення відповідача в частині завищення вартості виконаних робіт. Крім того, місцевим господарським судом не здійснено аналіз вище вказаних норм та належності й достатності поданих позивачем доказів, чим порушено ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, положення ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та ДСТУ Б Д.1.1-2:2013 "Правил визначення вартості будівництва" та ст.ст. 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України.  
Узагальнений виклад позиції відповідача
Відповідач не скористався правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу. Неподання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2023, апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі № 925/367/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/367/23. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі № 925/367/23. Вирішено апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
22.09.2020 Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (замовник) в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) та Дочірнє підприємство "Граніт Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромімпекс" (виконавець) уклали договір № 2838-В-ОДФ-20 (надалі - договір), згідно п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати "Послуги з поточного ремонту Рейдового молу, інв. № 068525 Одеської філії ДП "АМПУ" за кодом ДК 021:201545450000-6 "Інші завершальні будівельні роботи", зазначені в Технічному завданні (додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною) в обсязі договірної ціни (додаток № 2 до договору, який є його невід`ємною частиною) у порядку та на умовах, визначених цим договором, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити послуги.
Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:
- п. 1.2 - технічні, кількісні характеристики послуг, які надаються за цим договором відображаються в технічному завданні (додаток № 1 до договору) та підтверджується договірною ціною (додаток № 2 до договору);
- п. 2.1 - строк надання послуг 95 календарних днів безпосереднього надання послуг;
- п. 2.2 - виконавець приступає до надання послуг не пізніше 15 календарних днів після перерахування виконавцю авансу згідно п. 4.1 договору;
- п. 2.3 - початок надання послуг та їх закінчення сторони оформляють окремими двосторонніми актами, підписаними уповноваженими представниками замовника та виконавця;
- п. 2.6 - місце надання послуг: 65026, Україна, м. Одеса, Митна площа, 1, акваторія Одеського морського порту; 
- п. 3.1 - ціна цього договору становить: 2 430 378,20 грн без ПДВ, крім того ПДВ 486075,64 грн, разом договірна ціна цього договору становить 2 916 453,84 грн з ПДВ. Вид ціни тверда договірна ціна;
- п. 4.1 - замовник здійснює попередню оплату у розмірі 30 (тридцяти) відсотків від ціни цього договору, що складає 729 113,46 грн без ПДВ, сума ІІДВ 145 822,69 грн, разом 874 936,15 грн з ПДВ протягом 15 банківських днів з дати набрання чинності цього Договору на підставі отриманого замовником оригіналу належним чином оформленого рахунку від Виконавця та надання забезпечення повернення авансового платежу у вигляді банківської гарантії; 
- п. 4.2 - розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником після підписання сторонами "Акту приймання виконаних будівельних робіт" (за формою КБ-2в), "Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" (за формою КБ-3) на надані виконавцем послуги, яка здійснюється на підставі отриманого замовником відповідного рахунку виконавця банківським переводом на розрахунковий рахунок виконавця у термін до 15 банківських днів від дати отримання рахунку у розмірі вартості наданих послуг у термін дії договору;
- п. 4.3 - виконавець протягом терміну дії договору, з дня надходження коштів (авансу) підтверджує їх використання за призначенням згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (за формою КБ-3). Погашення (зарахування) авансу здійснюється при проміжних оплатах за надані послуги, пропорційно вартості наданих послуг по актах за встановленими формами (КБ-2в);
- п. 7.4 - у разі, якщо в процесі приймання наданих послуг будуть виявлені недоліки, виконавець у термін 20 календарних днів зобов`язаний виправити їх і вдруге письмово повідомити замовника про спроможність до здавання замовнику. Якщо виконавець не хоче або не може усунути такі недоліки, замовник може, попередньо повідомивши виконавця, усунути їх своїми силами або із залученням інших осіб. Витрати, пов`язані з усуненням недоліків замовником, компенсуються виконавцем;
- п. 13.1 - договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, засвідчення печатками (за їх наявності) і діє до 31.12.2020, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
14.12.2020 Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (замовник) в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) та Дочірнє підприємство "Граніт Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю Енергопромімпекс (виконавець) уклали додаткову угоду № 1, якою внесли зміни до п. 3.1 договору шляхом викладення його в наступній редакції: "Договірна ціна становить 2 250 146,80 грн без ПДВ, крім того ПДВ 450 032,36 грн, разом договірна ціна цього договору становить 2700176,16 грн з ПДВ". Виклали додаток №1 до Договору "Технічне завдання" в новій редакції. Виклали додаток № 2 до договору "договірна" в новій редакції. Всі інші умови договору залишаються без змін.
24.12.2020 Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (замовник) в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) та Дочірнє підприємство "Граніт Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю Енергопромімпекс (виконавець) уклали додаткову угоду від № 2, якою внесли зміни до розділу 16 договору "Місцезнаходження та банківські реквізити сторін" шляхом викладення його в новій редакції. Всі інші умови договору залишаються без змін.
На виконання умов договору № 2838-В-ОДФ-20 від 22.09.2020 відповідач виконав та передав, а позивач прийняв підрядні ремонтні роботи, про що сторонами 16.12.2020 склали та підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 2673479,96 грн з ПДВ; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 2673479,96 грн з ПДВ; підсумкову відомість ресурсів та розрахунок загальновиробничих витрат до акту за КБ-2в.
Державною аудиторською службою України проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" за період з 01.12.2017 по 30.06.2021, за результатами якої складено акт № 05-21/4 від 29.11.2021, яким стосовно виконання умов договору № 2838-В-ОДФ-20 від 22.09.2020 встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 86 637,60 грн, чим порушено п.п. 6.3.3, 6.1.1, 6.2.1.1 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 та п. 6.4.3 ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, зокрема: 1) у акті приймання виконаних робіт примірної форми № КБ-2в № 1 за грудень 2020 року (згідно п. 8 підсумкової відомості ресурсів) завищено обсяг машино-годин роботи установки для свердління отворів в кількості 126,113 машино-годин. Згідно норм на виконання робіт із свердління отворів в кількості 2670,0 шт. робота установи для свердління становить 722,502 машино-годин, проти врахованих 848,61513 машино-годин. Отже різниця становить 126,113 машино-годин (848,61513-722,502); 2) в рядках 11 та 12 акта приймання виконаних робіт примірної форми № КБ-2в № 1 за грудень 2020 року двічі враховано один і той же обсяг робіт внаслідок невірно врахованої розцінки на виконання другого шару захисту і зміцнення конструкцій полімерними композиціями проникаючої дії: конструкція з цегли і бетону, а саме: в п. 11 Акта вказані роботи враховано по розцінці ПР13-6070 в обсязі 534 m2, по ціні 63,24 грн за 1 m2. Слід зазначити, що дана розцінка відноситься до першого шару яка врахована в п. 9 цього ж акту. А другий шар враховується по розцінці ПР13-6071 по 19,25 грн (63,24:069*0,21) за 1 m2.
05.01.2022 Державна аудиторська служба надіслала Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" вимогу №000500-14/110-2022 про усунення виявлених порушень на підставі акту ревізії від 29.11.2021 №05-21/4.
21.01.2022 Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) надіслало Дочірньому підприємству "Граніт Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромімпекс" лист-претензією №185/19-06-01, у якому просило в якості відшкодування втрат фінансових ресурсів перерахувати на рахунок Адміністрації Одеського морського порту кошти в розмірі 86 637,60 грн у 10-денний термін з дня отримання цього листа претензії.
04.02.2022 Дочірнє підприємство "Граніт Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромімпекс" надіслало Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) заперечення на лист-претензію № 29, у якому вказало, що висновки ДАСУ не відповідають дійсності.
В ході виконання договору відбулося навіть зменшення ціни договору у відповідності до додаткової угоди № 1, що для позивача і так потягнуло зменшення витрат та економію коштів. Невірно аудиторами встановлено визначені сторонами за додатками до договору розцінки по шарах виконаних робіт. Відповідач вважає, що порушення при виконанні та прийнятті робіт відсутні, бо висновки аудиту суперечать технічному завданню до договору № 2838-В-ОДФ-20 від 22.09.2020, технологічній карті на виконання робіт із відновлення цегляних, залізобетонних конструкцій та їх захисту, затвердженої ТОВ Композит, ТУ У 30553286.001 - 2000 та дозволу МОЗ України на його застосування, порушення при виконанні робіт відсутні, а отже і заявлена лист-претензія від 21.01.2022 також не підлягає виконанню.
Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на встановлення Державною аудиторською службою України завищення вартості виконаних робіт у розмірі 86 637,60 грн під час виконання сторонами договору підряду № 2838-В-ОДФ-20 від 22.09.2020.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у позові відмовлено.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.
Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання сторін у даній справі виникають, зокрема, з договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
При цьому, ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається  з матеріалів справи, позивач та відповідач, керуючись принципом свободу договору (ст. 627 Цивільного кодексу України), уклали між собою договір № 2838-В-ОДФ-20 від 22.09.2020, яким відповідач виконав та передав, а позивач прийняв підрядні ремонтні роботи.
За умовами вказаного договору відповідач виконав роботи в обсязі та за вартістю, погодженими сторонами у Технічному завданні та Договірній ціні, що є невід`ємними додатками до договору. Позивач прийняв та оплати виконані відповідачем роботи без зауважень до якості, обсягу та вартості
Проведеною Держаудитслужбою у 2021 році ревізією було встановлено, завищення вартості виконаних робіт по договору від 22.09.2020 № 2838-В-ОДФ-20 на загальну суму 86  637,60 грн, чим порушено п.п. 6.3.3., 6.1.1, 6.2.1.1 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 та п. 6.4.3ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.
При цьому, колегія суддів констатує, що єдиним документом, на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог до відповідача, є акт ревізії Держаудитслужби № 05-21/4 від 29.11.2021. Будь-які інші документи на підтвердження  завищення вартості виконаних робіт відповідачем по договору від 22.09.2020 № 2838-В-ОДФ-20 на загальну суму 86  637,60 грн в матеріалах справи відсутні.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
У ст. 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судова колегія вважає, що самі лише висновки Держаудитслужби, не підтверджені в судовому процесі належними доказами щодо завищення вартості підрядних робіт є недостатніми для того, щоб виснувати позивачем вимоги до відповідача про неналежне виконання останнім свого обов`язку перед позивачем щодо відшкодування вартості понесених позивачем витрат за надані відповідачем підрядні роботи.
Така позиція суду апеляційної інстанції є уставленою судовою практикою. Зокрема, в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 917/1064/17 зауважено, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/17984/16 акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Аналогічна правова позиція наведена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19, від 20.06.2019 у справі № 916/1906/18 та інших.
З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідним зазначити те, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між позивачем та відповідачем договору і не можуть їх змінювати.
Відтак акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором № 2838-В-ОДФ-20 від 22.09.2020. Інших доказів на підтвердження цього позивачем не надано.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що надані позивачем докази (акт ревізії) не підтверджують належним чином правової підстави заявленого позову, а саме порушення відповідачем свого договірного обов`язку з відшкодування вартості понесених позивачем витрат по сплаті за виконані відповідачем підрядні роботи та/або наявність недобросовісності/обману з боку відповідача у договірних правовідносинах сторін, тому заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені на вказаних правових підставах, про що було правильно зазначено судом першої інстанції.
На підставі встановлених у справі обставин місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків за порушення господарського зобов`язання.
Таким чином наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами апеляційної скарги
За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм процесуального права та матеріального права.
Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги, таких підстав колегією суддів також не встановлено.
Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.
Судові витрати
Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника. 
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 01.06.2023 у справі № 925/367/23 - без змін.
Матеріали справи № 925/367/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            І.А. Іоннікова 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                К.В. Тарасенко