ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року 
м. Київ

справа № 160/7346/23
адміністративне провадження № К/990/22680/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  160/7346/23
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Кадникова Г. В.) від 12 квітня 2023 року про забезпечення позову та постанову Третього апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Шальєва В.А., Білак С. В., Олефіренко Н. А.) від 05 червня 2023 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виналь» (далі - ТОВ «Виналь») звернулося в суд з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач 1), Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач 2), у якій просило:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження ДПС України від 06 квітня 2023 року №107-р/л;
- зобов`язати ДПС України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання ТОВ «Виналь» ліцензії № 990108202200025 на право виробництво алкогольних напоїв, дата реєстрації 10 серпня 2022 року, термін дії 10 серпня 2022 року до безстроково та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру;
- визнати протиправними дії посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо складання акту від 15 березня 2023 року № 1044/04-36-09-01/41146771 про результати фактичної перевірки та викладення в ньому висновків про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Виналь» вимог з законодавства: Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки від 06 березня 2023 року № 1100-п.
2. Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ДПС України від 06 квітня 2023 року № 107-р/л щодо анулювання ліцензії ТОВ «Виналь» на виробництво алкогольних напоїв реєстраційний номер 990108202200025, дата реєстрації 10 серпня 2022 року, термін дії з 10 серпня 2022 року до безстроково та зобов`язання ДПС України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію про зупинення дії розпорядження ДПС України від 06 квітня 2023 року № 107-р/л.
3. В обґрунтування заяви зазначено, що анулювання ліцензії номер 990108202200025 може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів ТОВ «Виналь», основним видом діяльності якого є виробництво алкогольних напоїв. Зокрема вказує, що оскільки можливість здійснення позивачем господарської діяльності залежить від наявності відповідної ліцензії, анулювання якої призведе до призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, що матиме невідворотні наслідки, в тому числі простою та збитків, несплати податків до бюджету та звільнення працівників підприємства. Крім того, ТОВ «Виналь» буде змушене сплати штрафні санкції, що, в свою чергу, призведе до повного знищення ділової репутації позивача, як надійного партнера та унеможливить в подальшому повернення до вже набутого рівня.
Заявник звернув увагу на тому, що підприємство забезпечує роботою значну кількість працівників. Підприємство є сумлінним платником податків та щомісячно сплачує податки та збори. Не зважаючи на введення воєнного стану в країні, підприємство продовжує сплачувати податки та збори, тим самим поповнюючи бюджет та підтримуючи економічну стійкість держави. З урахуванням викладеного, заявник вважає, що існує реальна загроза завдання шкоди правам заявника, в тому числі й матеріальним, внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі.
4. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року (з урахуванням ухвали від 13 квітня 2023 року про виправлення описки), залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2023 року, заяву ТОВ «Виналь» задоволено.
Зупинено дію розпорядження ДПС України від 06 квітня 2023 року № 107-р/л щодо анулювання ліцензії ТОВ «Виналь» № 990108202200025 на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 10 серпня 2022 року по безстроково, до набрання законної сили рішенням суду.
Зобов`язано ДПС України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію про зупинення дії розпорядження ДПС України від 06 квітня 2023 року № 107-р/л щодо анулювання ліценції ТОВ «Виналь» на виробництво алкогольних напоїв реєстраційний номер 990108202200025, дата реєстрації 10 серпня 2022 року, термін дії з 10 серпня 2022 року до безстроково.
5. Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанцій, 27 червня 2023 року від ДПС України надійшла касаційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2023 року, і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
6. Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Витребувані матеріали справи.
7. 17 липня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
8. 18 липня 2023 року до Верховного Суду від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення по справі.
9. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10. Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що можливість здійснення позивачем господарської діяльності безпосередньо залежить від наявності відповідної ліцензії і, як наслідок, наявність розпорядження про анулювання такої ліцензії зупиняє діяльність підприємства, а відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків у вигляді втрати державного бюджету сум, сплачуваних позивачем податків, позбавлення працівників роботи та, як наслідок, заробітної плати під час воєнного стану, повного зупинення виробництва у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації виготовленої продукції, що призведе до значних втрат ТОВ «Виналь», які у випадку прийняття рішення у цій справі на користь позивача можуть бути пред`явлені до стягнення з бюджету, що посилює негативність таких наслідків для позивача і дає підстави вважати, що невжиття  заходів забезпечення  позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, буде неможливим.
11. Відтак суди попередніх інстанцій вважали, що задля збереження існуючого стану до розгляду справи по суті, за доцільне зупинити дію розпорядження ДПС України від 06 квітня 2023 року №  107-р/л щодо анулювання ліцензії ТОВ «Виналь» № 990108202200025 на виробництво алкогольних напоїв до набрання законної сили судовим рішенням у справі.
12. При цьому судами зауважено, що заходи забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії розпорядження, про вжиття яких у заяві просить позивач, відповідають предмету позову, разом з тим, вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваного розпорядження відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду у судовому засіданні всіх обставин справи.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суддів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
14. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
15. Обґрунтовуючи вказану підставу скаржник зазначає, що суди першої апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права, а саме статті 150, 151 КАС України, без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2022 року по справі № 140/8745/21, від 18 лютого 2021 року по справі № 420/7063/20, від 11 серпня 2021 року по справі № 380/11600/20, від 16 листопада 2022 року по справі № 640/7523/22, від 17 червня 2020 року по справі № 380/930/20 та Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 17 червня 2020 року по справі № 800/521/17.
16. На переконання скаржника, обраний судами попередніх інстанцій вид забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії є неправильним, оскільки фактично вирішує спір по суті до ухвалення рішення у справі, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України.
17. При цьому скаржник наголошує, що позивачем у заяві про забезпечення позову не доведено наявність необхідних підстав для такого забезпечення. Зокрема позивач не вказує на вчинення будь-яких безповоротних дій зі сторони відповідача, за наслідками яких рішенням суду у даній справі було б неможливо захистити порушене право.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ 
18. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого. 
19. Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
20. Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
21. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
22. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
23. Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
24. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
25. Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
26. Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. 
Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
27. Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
28. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.
29. При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суди попередніх інстанцій установили, що основним видом економічної діяльності ТОВ «Виналь» є дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (код КВЕД 11.01). Також підприємство займається такими видами діяльності як: виробництво виноградних вин (код КВЕД 11.02), виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів (код КВЕД 11.04), виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у. (код КВЕД 20.59), оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34), роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.25).
30. Позивач має ліцензію на здійснення виробництва алкогольної продукції.
31. ДПС України прийнято розпорядження від 06 квітня 2023 року про анулювання ліцензії ТОВ «Виналь» №  107-р/л на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 10 серпня 2022 року по безстроково та опубліковано на веб-сайті органу ліцензування о 16:31 07 квітня 2023 року.
32. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
33. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону № 481/95-ВР).
34. Отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що суб`єкт господарювання позбавлений права здійснювати діяльність, зокрема, з виробництва алкогольних напоїв, без відповідної ліцензії.
35. Суди першої та апеляційної інстанцій дослідили надані заявником документи на підтвердження наявності штату робітників, копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників фізичних осіб, єдиного внеску, сплати податків та зборів до держаного бюджету.
36. Надаючи оцінку характеру ймовірних наслідків спірного у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень про зупинення дії якого просив позивач у заяві про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що оскаржуване розпорядження набрало чинності та створює правові наслідки у вигляді позбавлення можливості виробництва алкогольних напоїв в межах здійснення господарської діяльності позивача до моменту перевірки правомірності прийняття оспорюваного розпорядження в судовому порядку.
37. При цьому, за наслідками оцінки наведених позивачем доводів та доказів, наданих на їх підтвердження, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали на існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки анулювання ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв з моменту її отримання суб`єктом господарювання може призвести до незворотних наслідків у вигляді втрати державного бюджету сум сплачуваних Товариством податків, позбавлення працівників роботи та, як наслідок, заробітної плати під час воєнного стану, повного зупинення виробництва, у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації виготовленої продукції, що призведе до значних втрат ТОВ «Виналь», які у випадку прийняття рішення у цій справі на користь позивача можуть бути пред`явлені до стягнення з бюджету, що посилює негативність таких наслідків для позивача і дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків у взаємовідносинах з іншими суб`єктами господарювання, яким позивач повинен здійснити поставку виробленої продукції, та відповідно до невідворотних витрат та перепон у веденні господарської діяльності.
38. Таким чином, наведені ТОВ «Виналь» обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Колегія суддів вважає, що застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин даної справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
39. Суди попередніх інстанцій також обґрунтовано вважали, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
40. Колегія суддів зазначає, що в цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує скаржник, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв.
41. Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 14 грудня 2021 року (справа №  240/16920/21), від 15 квітня 2022 року (справа № 440/6755/21), від 21 грудня 2022 року (справа № 160/11995/22) від 31 січня 2023 року (справа № 140/8709/21), від 22 березня 2023 року (справа № 380/8301/22) дійшов висновків, аналогічних до викладених колегією суддів у даній справі.
42. Викладений у касаційній скарзі довід про ненадання судами оцінки будь-яким доказам, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду чи унеможливить ефективного захисту порушеного права, є безпідставним та спростовується вищенаведеним. 
43. Висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 06 грудня 2022 року по справі №  140/8745/21, від 18 лютого 2021 року по справі № 420/7063/20, від 11 серпня 2021 року по справі № 380/11600/20, від 16 листопада 2022 року по справі № 640/7523/22, від 17 червня 2020 року по справі № 380/930/20 та Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 17 червня 2020 року по справі № 800/521/17, не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки у вказаних постановах специфіка правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання не є подібними зі справою, яка розглядається.
44. Аргументи касаційної скарги про неправильність зроблених судами висновків є безпідставними та зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин, що не узгоджується з приписами статті 341 КАС України.
45. Касаційна скарга не містить інших відомостей про обставини, які б свідчили про порушення судами норм процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
46. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року про забезпечення позову та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 160/7346/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                       М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    І. В. Дашутін
                                                                                                                                 О. О. Шишов