ПО С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 серпня 2023 року           
м. Київ
Справа № 9901/74/21
Провадження № 11-35заі23
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Желєзного І. В.,
суддів Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Кравченка С. І., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,
розглянула в порядку письмового провадження справу № 9901/74/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Ради національної безпеки і оборони України, Служби безпеки України, про визнання протиправним та скасування указу в частині
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2023 року (судді Бившева Л. І., Хохуляк В. В.,  Гончарова І. А.,  Олендер І. Я.,  Ханова  Р. Ф.),
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1.                 У березні 2021 року  ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського В. О. (далі - відповідач), у якому просила визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 19 лютого 2021 року № 64/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від  19 лютого 2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Указ № 64/2021) у частині введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО) від 19 лютого 2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме пункту 5 додатка 1, відповідно до якого застосовано санкції до громадянки України                   ОСОБА_1 .
2.                 На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що: Указ               № 64/2021 не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо можливості втручання у права особи «згідно закону»; позивачка не відноситься до кола суб`єктів, до яких Закон України від 14 серпня 2014 року                           № 1644-VIІ «Про санкції» (далі - Закон № 1644-VIІ) дозволяє застосовувати санкції; Указом № 64/2021 застосовано санкції, які не є передбачуваними та юридично визначеними; Указ № 64/2021 містить положення, які суперечать Закону України від 05 березня 1998 року № 183/98-ВР «Про Раду національної безпеки і оборони України»; Указ № 64/2021 не відповідає вимогам пропорційності та «необхідності у демократичному суспільстві»; порушено право позивачки взяти участь у процесі  ухвалення рішення про запровадження санкцій.
3.                 Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду                                   від 20 лютого 2023 року провадження у цій справі закрито на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України; постановлено повернути позивачці з державного бюджету судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 908,00 гривень.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
4.                 Судове рішення мотивовано тим, що Указом Президента України від 19 жовтня 2022 року № 726/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Указ № 726/2022) введено в дію рішення РНБО від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)». У пункті 6 цього рішення зазначено, що у додатку 1 до рішення РНБО від                 19 лютого 2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеному в дію Указом                        № 64/2021, виключено, зокрема, пункт 5, згідно з яким до позивачки були застосовані санкції, що є предметом розгляду у цій справі. 
5.                 Оскільки позивачка виключена з переліку фізичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції) відповідно до рішення РНБО від 19 лютого 2021 року, уведеного в дію Указом № 64/2021, оскаржувані порушення виправлені суб`єктом владних повноважень.
6.                 Зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи не дають підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивачки неможливе без визнання Указу № 64/2021 протиправним та його скасування в частині, оскаржуваній позивачкою.
Короткий зміст та обґрунтування вимог, наведених в апеляційній скарзі 
7.                 Не погодившись із таким судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2023 рокута направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
8.                 На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що пункт 8 частини першої статті 238 КАС України імперативно зобов`язує суд закрити провадження в справі, якщо, зокрема, рішення суб`єкта владних повноважень, що є предметом спору, було виправлено самим же суб`єктом його прийняття. У зв`язку з припиненням одних обмежень і введенням інших, які мають більш жорсткий характер і більший строк дії, не можна вважати, що оскаржуване порушення виправлене суб`єктом владних повноважень. Повне відновлення законних прав та інтересів позивачки неможливе без визнання Указу № 64/2021 протиправним та його скасування.
9.                 На переконання позивачки, ухвалюючи рішення про закриття провадження у цій справі, суд першої інстанції порушив пункт 8 частини першої статті 238 КАС України, що призвело до порушення її права на справедливий суд.
Рух апеляційної скарги
10.            Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 15 березня 2023 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивачки на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2023 року у цій справі.
11.            Ухвалою від 17 квітня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.
Позиція інших учасників справи
12.            Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Зазначає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов правильного висновку, що зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи не дають підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивачки неможливе без визнання Указу № 64/2021 протиправним та його скасування в частині, оскаржуваній позивачкою.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.            Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
14.            Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15.            Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
16.            Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
17.            Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
18.            Пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
19.            Системний аналіз наведеного положення дає змогу дійти висновку, що для закриття провадження у справі з наведеної підстави необхідна сукупність таких фактів: самостійне виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень; відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними.
20.            Частинами першою та сьомою статті 107 Конституції України встановлено, що РНБО є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України. Рішення РНБО вводяться в дію указами Президента України.
21.            Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону № 1644-VIІ з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).
22.            Як установив суд першої інстанції, Указом № 64/2021, який набрав чинності                       19 лютого 2021 року (з дня опублікування в офіційному виданні - «Офіційному віснику Президента України» № 5), введено в дію рішення РНБО від 19 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»,згідно з пунктом 5 додатка 1 якого до позивачки як громадянки України строком на три роки застосовано обмежувальні заходи відповідно до Закону                             № 1644-VIІ у виді: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій; 3) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;                                     4) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами; 5) повна заборона заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів;             6) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України; 7) запобігання виведенню капіталів за межі України; 8) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах; 9) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави; 10) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави; 11) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності; 12) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.
23.            Указом № 726/2022 уведено в дію рішення РНБО від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до фізичних осіб (додаток 1), зокрема, до позивачки (№ з/п 2224).
24.            Пунктом 6 зазначеного рішення РНБО внесено зміни в додаток 1 до рішення РНБО від 19 лютого 2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом № 64/2021, шляхом виключення, зокрема, пункту 5 із додатка 1, яким до позивачки застосовані санкції.
25.            Таким чином, установлені під час розгляду цієї справи обставини свідчать про виправлення відповідачем оскаржуваного у цій справі, існуючого на думку позивачки, порушення. Водночас з огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи немає підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивачки неможливе без визнання оскаржуваного в частині Указу № 64/2021 протиправним та його скасування в цій частині. Наявність сукупності цих фактів є підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України. 
26.            Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від                    23 вересня 2020 року у справі № 9901/536/19 та від 01 вересня 2021 року у справі                       № 800/250/17.
27.            Водночас Велика Палата Верховного Суду вважає за доцільне зазначити, що факт закриття провадження у цій справі на підставі пункту 8 частини першої                  статті 238 КАС України в жодному разі не свідчить про встановлення саме судом факту допущення відповідачем порушення шляхом видання оскаржуваного в частині Указу № 64/2021. 
28.            Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що положення пункту 8 частини першої статті 238 КАС України не містить переліку способів виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваного порушення, а відтак немає підстав вважати, що застосоване у цьому конкретному випадку виключення позивачки з переліку фізичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції) відповідно до рішення РНБО від 19 лютого 2021 року, уведеного в дію Указом № 64/2021, не є належним. 
29.            При цьому правомірність застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до позивачки згідно з рішенням РНБО від    19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом № 726/2022, не є предметом спору в цій справі, а відтак у межах розгляду цієї справи суд не надає (позбавлений процесуальної можливості надавати) оцінку доводам позивачки щодо неможливості поновлення її прав у повному обсязі у зв`язку з прийняттям цього Указу. 
30.            Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
31.            Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
32.            За правилами частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
33.            Оскільки суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у цій справі, не допустив порушень норм процесуального права, а наведені позивачкою доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2023 року - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
34.            Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
35.            Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1.                 Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2023 року залишити без задоволення.
2.                 Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від                         20 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	 	І. В. Желєзний	
Судді: 	Ю. Л. Власов	 	О. Б. Прокопенко	
 	М. І. Гриців	 	І. В. Ткач	
 	Ж. М. Єленіна	 	О. С. Ткачук	
 	Л. Й. Катеринчук	 	В. Ю. Уркевич	
 	С. І. Кравченко	 	Є. А. Усенко	
 	Г. Р. Крет	 	Н. В. Шевцова	
 	Л. М. Лобойко