ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/409/23 Справа № 695/975/23 Категорія: ст. 173 КУпАП	Головуючий у І інстанції Бойко Н. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року                                                                                   м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №695/975/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та її представника – адвоката Орла С.І., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, голову правління кооперативу «Зоря», зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.; постановлено стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. 

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 15 березня 2023 року о 10 годині 15 хвилин, перебуваючи в м. Золотоноша по вул. Шота Руставелі 8, в гаражному кооперативі «Зоря», вчинила конфлікт з гр. ОСОБА_2 , виражалася нецензурною лайкою та обзивала «чуркою» гр. ОСОБА_2 .
Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство.
Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм як процесуального, так і матеріального права, ОСОБА_1 та її представник – адвокат Орел С.І. подали апеляційні скарги в яких просили постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Так, ОСОБА_1 свої апеляційні вимоги обгрунтувала тим, що конфлікт із ОСОБА_3 виник у зв`язку з тим, що він незаконно займається ремонтом машин на території автокооперативу «Зоря», що призводить до проблем з іншими членами автокооперативу, а саме щодо заїздів та виїздів із своїх гаражів, проїзду по автокооперативу та неодноразових скарг і нарікань членів кооперативу на неможливість користування своїми гаражами в її адресу, як голови правління кооперативу. Для цього і була викликана поліція, котра повинна була припинити незаконне перебування осіб на території, але поліцейські в свою чергу вирішили показати свою роботу складанням протоколу, замість того, щоб розбиратись по суті протиправних, хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №635221 від 15.03.2023 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не зазначено якими саме діями нею було порушено громадський порядок і спокій громадян, що є наслідком дрібного хуліганства, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.
Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначений свідоком та понятим, хоча постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин, що відбулися на території автокооперативу «Зоря».
Вважає, що в матеріалах справи відсуті належні та допустимі докази, які б свідчили про її умисні дії, направлені на вчинення дрібного хуліганства, а саме: порушення громадського порядку та спокою громадян.
Вказує, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ст.173 КУпАП, а тому відповідальність за діяння, яке на думку працівників поліції вона скоїла та відповідно зазначене в протоколі, на підаставі ст.173 КУпАП виключається.
Також зауважує, що територія автокооперативу «Зоря» не відноситься до громадського місця. Доказів протилежного ні до протоколу, ні до матеріалів про адміністративне правопорушення надано не було .
ОСОБА_1 наголошує, що суд не врахував пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що вона не висловлювалась нецензурною лайкою та не ображала ОСОБА_2 , викликала працівників поліції для припинення хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а конфлікт був по вині останніх. 
Апелянт зазначає, що диск з відеозаписом, який наданий відділом поліції на запит суду за її клопотанням, та її представика - адвоката Орла С.І., не містить будь яких належних та допустимих доказів її винуватості, на ньому зафіксовано лише момент її відмови у підписанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає диски, додані до матеріалів, які надані працівниками поліції та представником ОСОБА_2 – адвокатом Сизько Д.Б., на які посилається суд в оскаржуваній постанові, є неналежними доказами, бо на нах відображені подіїї , які не стосуються даної справи, за інший день. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та його представник – адвокат Сизько Д.Б. повідомлялися про день час та місце розгляду справи, однак до апеляційного суду не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили. 
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За наведених обставин апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_2 та його представника – адвоката Сизька Д.Б., осіб які брали участь у справі в суді першої інстанції.
Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та її представника – адвоката Орла С.І., які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд вважає, що вони підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено уст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.
Водночас, згідно з вимогами ст.ст.278,280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Крім того, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови відносно ОСОБА_1 дотримані не були.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд першої інстанції виходив із доведеності її вини, обґрунтовуючи свій висновок фактичними обставинами встановленими на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого, письмовими поясненнями свідків, переглянутими дисками з відеозаписом події.
Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).
Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.
Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.
Між тим, у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_1 саме за обставин, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення та оскарженою постановою.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2023 року, ОСОБА_1 15.03.2023 року о 10:15 годині, перебуваючи в м. Золотоноша по вул. Шота Руставелі 8, в гаражному кооперативі «Зоря» вчинила конфлікт з гр. ОСОБА_2 , виражалася нецензурною лайкою та обзивала «чуркою» гр. ОСОБА_2 .
На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, матеріали справи містять пояснення потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - на підставі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.
У судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 14.03.2023 він не заїжджав на територію гаражного кооперативу, то був ОСОБА_5 він 15.05.2023 привіз знайомому Степіці на територію кооперативу запчастини. Він заїхав до гаража, а ОСОБА_6 сказала йому: «чурка, їдь звідси». ОСОБА_1 у його бік висловлювалась нецензурною лайкою, свідками цього був ОСОБА_7 та охоронець. Такі висловлювання жінки його дуже обурили, образили, оскільки він все життя проживає на території України, є її громадянином та його ніколи не ображали за його національність. 
У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що 15.03. 2023 , коли Амру заїхав на територію кооперативу, то ОСОБА_1 почала ображати Амру, називала останнього «чуркою», а його «придурошним», висловлювалась нецензурною лайкою у їх бік.
Свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснив, що він працює охоронцем в гаражному кооперативі «Зоря», де головою кооперативу є ОСОБА_1 15.03.2023 він був на робочому місці. ОСОБА_8 на своєму автомобілі і він йому відкрив в`їзд. Потім під`їхав невідомий автомобіль, і він йому шлагбаум не підняв, бо ОСОБА_1 наказала не впускати чужі автомобілі. Степіка сказав, що це до нього приїхали і сказав впустити той автомобіль. Потім ОСОБА_7 забіг до нього на другий поверх сторожки і сам відкрив шлагбаум. Він не чув, щоб ОСОБА_6 ображала ОСОБА_9 .
Разом з тим, на думку апеляційного суду, зазначеними поясненнями потерпілого та свідків не встановлено та не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 , за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дрібного хуліганства, тобто безпричинних хуліганських дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З матеріалів справи вбачається, що конфлікт стався між головою правліня автокооперативу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з приводу порушень останнім вимог Статуту автокооперативу «Зоря», оскільки невідомі автомобілі, які не належали членам цього кооперативу, знаходячись на його території, порушували умови користування своїми гаражами інших членів автокооперативу. І цей конфлікт, зокрема, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є триваючим і має особистий характер та не містить ознак хуліганства.
Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що працює головою правління кооперативу «Зоря». 14.03.2023 на територію кооперативу заїхала невідома особа на автомобілі. Це був ОСОБА_9 . Коли він під`їхав до кооперативу, то ОСОБА_7 почав кричати та наказував охороні відкрити ворота. Після чого ОСОБА_7 сам відчинив ворота і автомобіль ОСОБА_9 заїхав на територію. Вона викликала поліцію. Працівники поліції склали протокол, в якому вона відмовилася підписатися. Вона говорила дослівно: «я ще чурків не боялася», але це не було сказано конкретно у бік ОСОБА_9 . Нецензурною лайкою вона не висловлювалась.
В апеляційному суді вона додатково пояснила, що події відбувалися 15.03.2023, а не 14.03.2023, 15.03.2023 на територію автокооперативу «Зоря» намагалася заїхати невідома їй особа на автомобілі ( як пізніше з`ясувалося – це був ОСОБА_9 ), хоча на території автокооперативу розміщені відповідні попереджувальні та забороняючі знаки та таблички, що стосувалися осіб, які не є членами автокооперативу. В цей час вона разом з охоронцем перебувала на території автокооперативу на другому поверсі приміщення сторожки звідки можна було відкрити шлагбаум, коли до ОСОБА_3 приїхав на автомобілі Амру - вона не дозволила охоронцю піднімати шлагбаум, так як невідомим особам та їх автомобілям в`їзд до автокооперативу був заборонений. ОСОБА_3 забіг на другий поверх і сам відчинив шлагбаум, автомобіль Амру в`їхав на територію кооперативу та заїхав в гараж ОСОБА_3 , який від будинку охоронця знаходиться на значній відстані .
Оскільки вона перебувала на другому поверсі зазначеного приміщення, то ОСОБА_2 взагалі не бачила в обличчя, і не називала його «чуркою» та не висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу, конфлікт у неї виник саме з ОСОБА_3 . ОСОБА_2 побачила лише в суді. З ОСОБА_3 у неї напружені відносини, пов`язані з її роботою. Біля гаража Степіки останній кричав, висловлювався нецензурно на її адресу, ОСОБА_2 поводився аналогічно, тому вона викликала поліцію. Вона до гаража ОСОБА_3 , де перебував ОСОБА_2 , не підходила.
За клоптанням ОСОБА_1 та її представника – адвоката Орла С.І. в судовому засіданні апеляційної інстанції був повторно допитаний свідок ОСОБА_4 , який зазначив, що він працює охоронцем в автокооперативі «Зоря». Він та голова кооперативу ОСОБА_1 15.03.2023 вранці не пропускали автомобілі, які не належать членам кооперативу. Але ОСОБА_3 сам відчинив шлагбаум і автомобіль під керуванням ОСОБА_2 заїхав на територію кооперативу в гараж до ОСОБА_3 , останні в свою чергу за те, що автомобіль не пропускали, почали висловлюватися на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою та ображали її в зв`язку з чим ОСОБА_1 викликала поліцію. 
ОСОБА_4 зазначив, що свої письмові пояснення, які він давав працівникам поліції під час події, що сталася 15.03.2023, де вказано, що між учасниками події ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та на той час невідомою особою – ОСОБА_2 виник конфлікт під час якого вони ображали один одного та вживали нецензурну лайку, він особисто не читав, так як у нього не було при собі окулярів. Пояснення йому були прочитані працівником поліції і він їх підписав. Але в поясненнях є твердження про які він не говорив, це стосується того, що ОСОБА_1 висловлювалася нецензурно та ображала ОСОБА_10 .. Він стверджував, що ОСОБА_1 не висловлювалась нецензурною лайкою та не ображала ОСОБА_2 . Вона особисто викликала працівників поліції для припинення хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Також ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_2 21.03.2023 знову розпочав конфлікт з ОСОБА_1 і після висловлювання в її адресу почав знімати на мобільний телефон.
ОСОБА_4 пояснив, що в суді першої інстанції при дачі пояснень він також вказував, що не чув, щоб ОСОБА_1 ображала ОСОБА_2 , однак це судом враховано не було. 
Апеляційний суд вважає, що поясненя свідка ОСОБА_4 , які він давав, як в суді першої, так і апеляційної інстанції , під присягою, є послідовними, логічними та сумнівів у їх правдивості у апеляційого суду не викликають, тому є належним доказом у даній справі. 
При цьому слід зауважити, що суд першої інстанції, поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , які він давав під час складання протоколу поліцейськими, і не взяв до уваги пояснення, які він давав безпосередньо в суді, як свідок під присягою про те , що ОСОБА_1 не висловлювалась нецензурною лайкою та нікого не ображала, порушивши принцип безпосередньості дослідження показань, згідно якого суд може прийняти як доказ лише показання осіб, які вони дають безпосередньо в судовому засіданні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі, безпідставно визнав доказами винуватисті ОСОБА_1 : поясення ОСОБА_2 , якого за фактом хуліганських дій 15.03.2023 відносно ОСОБА_1 суд притягнув до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, і який згідно постанови суду визнав себе винуватим, та покази свідка ОСОБА_3 , який знайомий ОСОБА_2 , перебуває з ОСОБА_1 в недоброзичливих відносинах, пов`язаних з її діяльністю як голови автокооперативу, без будь яких дозволів та документів пропустив на територію автокооперативу невідомий автомобіль під керуванням особи, яка не є членом кооперативу «Зоря».
Слід зазначити, що матеріали справи не містять переконливих доказів, які б свідчили, що територія автокооперативу «Зоря», де відбувалися події 15.03.2023, є громадським місцем. Як вбачається з матеріалів справи, у вказаному кооперативі існувала пропускна система, на його територію міг заїхати лише автомобіль, що належить члену цього кооперативу, тобто його територія є закритою, не загальнодоступною для всіх громадян. 15.03.2023 на території кооперативу перебували ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , будь яких іших громадян на його території під час конфлікту не було, а тому апеляційний суд вважає, що відсутні докази того, що територія коперативу «Зоря» є громадським місцем.
Судом апеляційної інстанції також були переглянуті диски з відеозаписом події щодо обставин, що відбулися 15.03.2023, які не можна покласти в основу беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні хуліганських дій, що порушували громадський спокій.
Так, на диску з відеозаписом, який наданий відділом поліції на запит суду за клопотанням ОСОБА_1 , та її представика – адвоката Орла С.І., зафіксовано лише факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Диск, наданий суду першої інстанції представником ОСОБА_2 – адвокатом Сизько Д.Б., як доказ вини ОСОБА_1 , взагалі не можна ідентифікувати, він не містить ні дати запису, ні часу, не зрозуміло яким чином проводився відеозапис, за допомогою мобільного телефону чи авторегістратора. І на ньому не зафіксовано, що ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою у розмові з особою, яка здійснювале цей запис, чи будь з ким іншим. Крім того апелянти стверджують, що на ньому зафіксовані події за 21.03.2023, а не 15.03.2023, тобто події, які до даної справи не мають ніякого відношення.
З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що в даному випадку стався конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо його незаконної діяльності з ремонту автомобілів на території автокооперативу, який є довготривалим та особистим. 
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 15.03.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
До показів потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 колегія суддів вважає, що слід відноситися критично, так як з ОСОБА_3 у ОСОБА_1 тривалі напружені, недоброзичливі відносини, а ОСОБА_2 є його знайомим, який притягнутий судом до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_1 , які відбувалися 15.03.2023.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 15.03.2023 вчинила дрібне хуліганство.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом не було належним чином досліджено всі обставини, що стосуються обставин правопорушення, його об`єктивної сторони, доказам надана не вірна оцінка, внаслідок чого суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.
Згідно ст.294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню, із закриттям провадження у справі у зв`язку за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та її представника – адвоката Орла С.І. задовольнити.
Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка