ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року 
м. Київ
справа №813/1517/17
адміністративне провадження № К/9901/41116/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Коваленко Н.В., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Минотавр» на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018 (судді - Кухтей Р.В., Нос С.П., Яворський І.О.)
у справі за позовом Приватного підприємства «Минотавр» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ПП «Минотавр» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області щодо виплати ПП «Минотавр» допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 в розмірі 44 061,97 грн. та зобов`язати відповідача перерахувати вказану допомогу на рахунок ПП «Минотавр».
ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно наказу № 6 від 30.09.2009 ОСОБА_1 з 01.10.2009 була прийнята на роботу в ПП «Минотавр» на посаду заступника директора та встановлено їй посадовий оклад у розмірі 10 000 грн.
У період з 16.11.2009 по 21.03.2010 та з 22.03.2010 по 04.04.2010 ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні у зв`язку з вагітністю та пологами, на підтвердження чого було надано копії листків непрацездатності серії АБШ № 756635 та серії АБШ № 600143, видані клінічною лікарнею Львівської залізниці.
05.01.2010 та 13.04.2010 ПП «Минотавр» подало до Фонду звіт про нараховані внески, перерахування та витрати, пов`язані із загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності Ф-4-ФСС ТВП за 2009 рік, у яких відображені суми допомоги згідно листка непрацездатності № 756635 за період з 16.11.2009 по 21.03.2010 в розмірі 39 545,85 грн та за перший квартал 2010 року згідно листка непрацездатності № 600143 за період з 22.03.2010 по 04.04.2010 в розмірі 4 516,12 грн.
07.10.2010 Фондом було складено акт № 888 про результати перевірки правильності нарахування, сплати, обліку та використання коштів Фонду соціального страхування, згідно якого встановлено, що виплата допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 не підтверджена жодними документами. На момент настання страхового випадку (по вагітності та пологах) - 16.11.2009 ОСОБА_1 не сплачувала та за неї не були сплачені страхові внески до Фонду. За результатами перевірки запропоновано не прийняти до заліку в рахунок страхових внесків суму витрат, проведену з порушенням чинного законодавства у розмірі 44 311,57 грн.
Рішенням Фонду № 1078 від 23.12.2010, постановленим за результатами документальної перевірки у ПП «Минотавр» не прийнято до заліку 44 311,57 грн та накладено штраф у розмірі 50 % на суму витрат, яка не приймається до заліку - 22 155,79 грн.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2011 (помилково вказано судами 10.04.2012) у справі №2а-2850/11/1370, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 з ПП «Минотавр» було стягнуто на користь Фонду суму фінансових (штрафних) санкцій у розмірі 66 467,36 грн (44 311,57 грн + 22 155,79 грн ).
Крім того, судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2012, яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.11.2012 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2013, було вирішено стягнути з ПП «Минотавр» в користь ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах в розмірі 44 061,97 грн.
31.10.2016 старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львова було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова № 2-2953/11 від 21.10.2016 про стягнення боргу з ПП «Минотавр» на користь ОСОБА_1 в розмірі 44622,97 грн.
Листом № 1666 від 23.11.2016 на звернення ПП «Минотавр» від 10.11.2016 Фонд роз`яснив, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2012 про стягнення з ПП «Минотавр» на користь ОСОБА_1 у розмірі 44 061,97 грн. не зобов`язує Фонд перерахувати вказані кошти на рахунок підприємства для виконання останнім своїх зобов`язань, оскільки органи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності лише проводять відшкодування страхувальнику-роботодавцю суми понесених ним витрат на виплати матеріального забезпечення застрахованим особам.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати допомоги по вагітності та пологах, позивач звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо невідшкодування приватному підприємству "Минотавр" допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 у розмірі 44061,97 грн.
Зобов`язано Львівську міську виконавчу дирекцію Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відшкодувати приватному підприємству "Минотавр" допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 в розмірі 44061,97 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2012 у справі № 1304/2-2953/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.11.2012, встановлено, що за ОСОБА_1 ПП «Минотавр» було сплачено усі страхові внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а тому позивач є застрахованою особою і має право на отримання допомоги по вагітності та пологах.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 в момент отримання листка непрацездатності по вагітності та пологах, перебувала у трудових відносинах з ПП «Минотавр» та була застрахованою особою. Порушень щодо сплати страхових внесків та виплати матеріальної допомоги найманому працівнику по тимчасовій непрацездатності та пологах не виявлено
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що до 01.01.2011 органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності лише проводили відшкодування страхувальнику-роботодавцю сум понесених ним витрат на виплати матеріального забезпечення застрахованим особам.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновок суду першої інстанції про протиправну бездіяльність Фонду та зобов`язання останнього провести вказане відшкодування є передчасним, оскільки на момент подачі позову допомога по вагітності та пологах ОСОБА_1 в розмірі 44 061,97 грн сплачена не була.
Надану суду в якості доказу постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.04.2010, прийняту старшим помічником прокурора Залізничного району м. Львова за результатами розгляду матеріалів перевірки Територіальної Державної інспекції праці у Львівській області, в розумінні положень ч.1 ст.73 КАС України апеляційний суд визнав неналежним доказом, оскільки така не містить інформацію щодо предмета доказування та не спростовує доводи апелянта.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неправильно встановлено обставини справи, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, покликається на те, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПП «Минотавр», була застрахованою особою, за неї сплачено страхові внески і вона має право на отримання спірної допомоги, що встановлено рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2012 у справі № 1304/2-2953/11.
Також покликається на те, що апеляційним судом безпідставно відхилено інформацію, яка міститься в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.04.2010, прийнята старшим помічником прокурора Залізничного району м. Львова.
Просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду апеляційної інстанції залишити в силі.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 № 2240-III, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв`язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім`ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов`язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім`ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.
Статтею другою цього Закону передбачено, що застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 2240-ІІІ, джерелами формування коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є: страхові внески страхувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону № 2240-ІІІ кошти загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, спрямовуються на виплату застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на поховання.
Статтею 27 цього Закону визначені права та обов`язки страхувальника, зокрема, страхувальник має право на фінансування з коштів Фонду фактичних витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.
Згідно пунктів 1, 3 частини 2 статтв 28 Закону № 2240-ІІІ, страховик зобов`язаний забезпечувати фінансування матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону, здійснювати контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхувальником страхових внесків, а також обґрунтованістю проведених ним витрат страхових коштів.
Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 2240-ІІІ матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків
Апеляційним судом під час розгляду справи встановлено, що на момент настання страхового випадку ОСОБА_1 не сплачувала і за неї не були сплачені страхові внески до Фонду, а виплата позивачем спірної допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 не підтверджена.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для фінансування з коштів відповідача у зв`язку з відсутністю фактичних витрат позивача за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та постановив рішення про відмову у задоволенні позову.
Покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що ОСОБА_1 має право на отримання спірної допомоги, що встановлено рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2012 у справі № 1304/2-2953/11, є безпідставним, оскільки цим судовим рішенням питання наявності підстав для фінансування відповідачем позивача не досліджувалось і рішення відповідача № 1078 від 23.12.2010 про неприйняття коштів до заліку та накладення на позивача штрафу не було предметом оскарження у цій справі.
За даними ЄДРСР рішення відповідача № 1078 від 23.12.2010 було предметом судового оскарження позивачем, за наслідками якого ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі №2а-1955/12/1370 позовну заяву Приватного підприємства «Минотавр» залишено без розгляду.
З цих же мотивів безпідставним є покликання позивача на постанову старшого помічника прокурора Залізничного району м. Львова про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.04.2010, оскільки цією постановою не досліджувалось питання законності рішення відповідача № 1078 від 23.12.2010.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Доводи касаційної скарги в цілому не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і зводяться до додаткової оцінки доказів, що в силу приписів статті 341 КАС України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права і порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 341, 346, 349, 350, 356, 359 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства «Минотавр» залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018 у справі №813/1517/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук