ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/10177/23	Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В. 	
Провадження № 33/817/358/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності,   ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.Я. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Кметика В.Я. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, громадянин ОСОБА_1 28 травня 2023 року о 00 год. 11 хв. в м. Тернополі по вул. Підволочиське шосе, 9 керував автомобілем марки «BMW 530», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest Drager 6810» прилад №ARBF-0443 (повірка дійсна до 28.12.2023 р.) та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвокат Кметик В.Я. вважає постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
       Захисник стверджує, що огляд на стан сп`яніння проведений з грубими порушеннями нормативно-правових актів, адже в матеріалах справи відсутні відомості про відмову останнього пройти такий огляд на місці, що було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я.
       Вказує, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не надавалось, та про таке жодним чином не зазначалось під час його спілкування із поліцейськими. 
       Звертає увагу, що інспектор поліції у разі достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зобов`язаний був відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним та тимчасово затримати транспортний засіб, що зроблено не було.
       Апелянт вважає, що єдиним доказом вини ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є протокол, який складений в порушення вимог КУпАП та Інструкції, який є недостатнім для встановлення вини особи та притягнення його до відповідальності.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кметика В.Я., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039971 від 28 травня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 28 травня 2023 року о 00 год. 11 хв. в м. Тернополі по вул. Підволочиське шосе, 9 керував автомобілем марки «BMW 530», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest Drager 6810» прилад №ARBF-0443 та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився
       В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_2 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
       Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, який міститься в матеріалах справи встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку із отриманням на лінію 102 повідомлення про те, що на АЗС в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, буд. 2А, перебуває водій в нетверезому стані, транспортний засіб БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору.
       Вказане повідомлення зафіксовано електронним рапортом працівника поліції, в якому зазначено конкретну особу, яка повідомила про факт ймовірного порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу БМВ, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, та місце знаходження вказаного транспортного засобу.
       В подальшому, реагуючи на дане повідомлення, екіпаж патрульної поліції "Юпітер-0108" після зупинки транспортного марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився. (відеозапис з нагрудних камер поліцейських export-q51kw)
       Дані обставини також стверджується рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Підлісного М.В.
       Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
       Твердження захисника про те, що його підзахисний, ОСОБА_1 , не керував траспортним засобом спростовуються переглянутими відеозаписами із нагрудних камер поліцейських. Так, як вбачається із відеозаписів, в той момент, коли працівники патрульної поліції підійшли до автомобіля марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 переліз з водійського сидіння транспортного засобу у його задню частину, таким чином опинившись на задньому сидінні автомобіля. 
       Крім цього, із долученого до матеріалів справи відеозапису, з камер, які знаходились на АЗС вбачається, що саме особа, одяг якої характерний одягу у якому був одягнутий ОСОБА_1 , після заправки автомобіля сів за кермо транспортного засобу «BMW», д. н. з. НОМЕР_1 , з подальшим здійсненням руху на даному автомобілі.
       При цьому, ОСОБА_1 протягом всього часу будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не повідомляв, не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.
       Тому, суд стверджує, що відеозаписом об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
       Таким чином, заперечення стороною захисту факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.
       Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме відсутністю відомостей про відмову останнього пройти такий огляд на місці, що було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом обставин події з якого проглядається, що працівник поліції роз`яснює порядок та процедуру проведення огляду водіїв, у тому числі можливість проходження огляду, як на місці зупинки, так і проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, від чого останній відмовився.
       Оскільки ОСОБА_1 вказав, що відмовляється проходити огляд як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Не надання направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я останньому, на що звертає увагу апелянт, як на підставу скасування судового рішення і закриття провадження у справі, є безпідставним, оскільки водій відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки та в найближчому медичному закладі.
       Те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, на що звертається увагу в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку, що доведено судом належними та допустимими доказами.
       Доводи апелянта, що транспортний засіб ОСОБА_1 не був тимчасово затриманий, спростовуються розпискою ОСОБА_3 від 28.05.2023, зі змісту якої вбачається, що він зобов`язується доставити транспортний засіб БМВ 530, д.н.з. НОМЕР_1 , по місцю місцю проживання власника транспортного засобу, яким являється ОСОБА_1 . 
       Відтак, у працівників поліції були відсутні підстави для тимчасового затримання даного транспортного засобу, в порядку передбаченому ст. 265-2 КУпАП.
       Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.
Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
       Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 
       Керуючись ст.294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Кметика В.Я. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя