П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/7597/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 травня 2023 року (суддя Бездрабко О.І., м. Одеса, повний текст рішення складений 02.05.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і не виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" у розмірі 2000 грн. з 01.07.2021 року.
- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 р. №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", у розмірі 2000 грн. з 01.07.2021 року з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 2 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо припинення з 01.04.2023 року виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. згідно з постановою КМУ №713 від 14.07.2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області відновити з 01.04.2023 року виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.
На думку апелянта, висновки суду щодо отримання ним доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. протягом періоду з 01.07.2021 року по 01.04.2023 року спростовуються матеріалам справи.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
З 1 липня 2021 року, на виконання постанови КМУ від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", ОСОБА_1 виплачувалася щомісячна доплата до пенсії у розмірі 2000 грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13 червня 2022 року набрало законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 травня 2022 року у справі №420/25579/21, яким визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області" №33/28-2096 від 10.08.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року, у відповідності до вимог ст. 43  і  63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  та положень  Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".
Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області з 01.12.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області" №33/28-2096 від 10.08.2021 року виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43  і  63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  положень  Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням раніше виплачених сум.
6 березня 2023 року набрало законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі №420/17682/22, яким визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 77 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.12.2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77 % від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених коштів, здійснити виплату суми всієї перерахованої пенсії за період з 01.12.2019 року по дату перерахунку.
На виконання вказаного рішення суду пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та припинено виплату доплати до пенсії у розмірі 2000 грн.
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату належної йому пенсії із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн.
Листом від 27.03.2023 року №4421-3346/П-02/0800/23 заявника повідомлено, що оскільки основний розмір його пенсії внаслідок перерахунку, проведеного на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі 420/17682/22, було збільшено на суму, що перевищує 2000 гривень, то щомісячна доплата згідно Постанови №713 у складі пенсії не встановлюється.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату до пенсії, передбаченої Постановою №713 з 1 липня 2021 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на нарахування та виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., передбаченої Постановою №713, з моменту порушення його прав, а саме з 01.04.2023 року, коли відповідач фактично припинив таку виплату.

Надаючи правову оцінку законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з позицією Верховного Суду (постанови від 4 вересня 2018 року у справі №826/1934/17, від 9 листопада 2018 року у справі №823/217/17 та від 11 грудня 2018 року у справі №826/8837/17) справи, які розглядаються за правилами адміністративного судочинства повинні максимально відповідати принципу ефективного судочинства як важливому елементу верховенства права, оскільки основна ідея/мета системи адміністративних судів полягає у тому щоб захистити "малу людину" від "великої держави", в особі її багаточисленних суб`єктів владних повноважень, які наділені множинністю повноважень та низкою механізмів владного примусу.
Таким чином, вимога стосовно ефективності повинна максимально враховуватися при розгляді зразкових справ.
Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Статтею 13 зазначеної Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та адекватним наявним обставинам.
Ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття та зазначеній нормі міжнародного права. Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №826/4175/16 Великої Палати Верховного суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 (провадження №11-778апп18).
Повертаючись до обставин цієї справи колегія суддів зазначає, що з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову №713.
Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.
Пунктом 3 Постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.
В даній справі є безспірним, що позивач отримував пенсію з доплатою у розмірі 2000 грн., відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021.
З матеріалів справи також вбачається, що на виконання рішення суду у справі №420/17682/22, ОСОБА_1 19 квітня 2023 року було перераховано пенсію з 01.12.2019 року, що зокрема також підтверджується копією перерахунку пенсії (а.с.19 звор. бік).
Згідно розрахунку пенсії позивача від 19.04.2023 року, з 01.07.2021 року щомісячна доплата до Постанови №713 (згідно рішення суду) становить 0,00 грн. тобто не виплачується (а.с. 20).
Як вбачається із заперечень на позовну заяву, виплату щомісячної доплати припинено у зв`язку з тим, що після перерахунку основний розмір пенсії позивача з 01.12.2019 року збільшився на 5947,15 грн. тому відсутні підстав для виплати щомісячної доплати згідно Постанови №713.
Отож відповідач заперечує право позивача на отримання щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. з 01.07.2021 року, а ні з 01.04.2023 року, як помилково вважав суд першої інстанції.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
Так, у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов наступного висновку:
" 44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії.
Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01 липня 2021 року зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2 000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.
45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року.
46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2  000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі №826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.
48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06 січня 2022 року на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 ."
Застосовуючи ці висновки до обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року.
За таких обставин, відмова відповідача у нарахуванні та здійсненні щомісячної доплати до пенсії позивача в сумі 2000 грн. згідно Постанови №713, починаючи з 01.07.2021 року є протиправною.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.08.2023 року у справі №440/733/22.
Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, справедливими і забезпечують поновлення порушеного права та, відповідно, підлягають задоволенню в повному обсязі.
Проте суд першої інстанції, правильно вказавши на наявність у позивача права на отримання щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн згідно Постанови №713, невірно встановив дату порушення його прав, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Крім того колегія суддів не може погодитися із розміром відшкодування судових витрат, здійсненим судом першої інстанції.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.
У відповідності до статті 139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового за подачу позовної заяви та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Рішення Одеського окружного адміністративного від 2 травня 2022 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення з 1 липня 2021 року виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити з 1 липня 2021 року виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                І.П.Косцова

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов