Ухвала
 
25 липня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 334/1924/22
провадження № 61-10389ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АРКС ЛАЙФ» про стягнення страхового відшкодування та заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АРКС ЛАЙФ» про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АРКС ЛАЙФ» (далі - ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» про стягнення страхового відшкодування.
 
Позов обґрунтовано тим, що 05 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Страхова компанія «АРКС ЛАЙФ» укладено електронний Договір страхування життя «Захист на кожен день» (Акцепт) № ZPJINS-21252C8 від 05 березня 2021 року. Даний договір складено в електронній формі та підписано електронними підписами. У додатку № 1 до цього договору визначено перелік застрахованих осіб, серед яких позивачка та її онуки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Страховим випадком за пунком 6.1.1. цього договору є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. Пунктом 8 Договору та до додатком № 1 передбачено, що страхова сума становить 50 000,00 грн на одну застраховану особу. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дії договору в результаті нещасного випадку померла застрахована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
05 травня 2022 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою вимогою сплатити страхову виплату внаслідок настання страхового випадку, проте отримала відмову з посиланням на статтю 634 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та пункт 12.7 договору оферти, який вона не підписувала. Вона добросовісно виконувала умови договору страхування і до настання страхового випадку добросовісно та вчасно сплачувала страхові виплати. Відмову у виплаті страхового відшкодування вважала формальною та необґрунтованою, оскільки вона підписувала єдиний документ № ZPJINS-21252C8 від 05 березня 2021 року у електронному вигляді, в якому не було зазначено умов, на які посилався відповідач у своїй відмові. На підставі зазначеного просила стягнути з ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн, судові витрати покласти на відповідача.
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. Стягнуто з ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» на користь держави судовий збір 992,40 грн.
 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» подало апеляційну скаргу та заяву про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2023 року апеляційну скаргу ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року у цій справі скасовано та прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Заяву ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року задоволено частково. Допущено поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року у справі № 334/1924/22. В порядку повороту виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. У стягненні з ОСОБА_1 на користь ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» 5 000,00 грн виконавчого збору та 259,00 грн витрат виконавчого провадження відмовлено. Компенсовано ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» 1 488,60 грн судового збору, сплаченого у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
 
ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , у липні 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову в яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.
 
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову                      у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим документом, за яким стягнення проводиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Таким чином, ціна позову у справі становить 50 000,00 грн та станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).
 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
 
Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить. 
 
Посилання заявника на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема у малозначних справах. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах.
 
Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АРКС ЛАЙФ» про стягнення страхового відшкодування та заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АРКС ЛАЙФ» про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2022 року відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний        О. В. Ступак