ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/8789/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (головуючий суддя: Семененко М.О.) по адміністративній справі № 280/8789/20
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року по адміністративній справі № 280/8789/20, яке набрало законної сили 14.07.2021 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 02.08. 2014 року з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум, та повторно розглянути заяву позивача в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25.04. 2019 року, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.
06.03.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він, посилаючись на часткове виконання ГУ ПФУ в Запорізькій області рішення суду шляхом  нарахування пенсії, виплата якої не здійснена боржником, просить змінити спосіб виконання рішення суду першої інстанції шляхом включення вказаного рішення до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантовано державою в першу чергу. 
У відзиві на заяву відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про зміну способу виконання  судового рішення.   
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.03. 2023 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу скасувати, задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання рішення. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятої су-дом першої інстанції ухвали, в зв`язку з чим просить залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм  процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції вірно зазначив, що приписами ч.1,3 ст. 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду; підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.           
Кабінетом Міністрів  України прийнято постанову № 649 від 22.08.2018 року "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі Порядок №649), отже положення цього Порядку підлягають застосуванню до спірних відносин.
Відповідно до п.1 Порядку №649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Згідно із п. 3-5 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Згідно з п. 6,10 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія); виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу викладеного ГУ ПФУ в Запорізькій області при виконанні рішення суду, як орган державної влади, зобов`язане діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку №649.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011  передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.
Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що  рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року по адміністративній справі № 280/8789/20 набрало законної сили 14.07.2021 року, на виконання рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та визначено належні до виплати суми, в розмірі 42 035,49 грн та 180 773,33 грн.
Зазначені суми внесені відповідачем до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантовано державою, за 127242 та 127104 (станом на 30.12.2022 року), тобто здійснюється фактичне погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів у порядку черговості. 
Враховуючи рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/ 2011, та правову позицію Верховного Суду, викладену у справах  №490/9519/16-а від 10.07.2018 року, №817/628/15 від 11.11.2020 року, суд апеляційної інстанції вважає, що невиконання судового рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому свідоме невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача не встановлено.
З огляду на наведене, встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення по справі № 280/8789/20, що відповідно до ст. 378  КАС України було би підставою для зміни способу і порядку його виконання, оскільки виплата нарахованих сум буде здійснена після надходження відповідних сум із державного бюджету. 
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
          Враховуючи сукупність встановлених обставин та приписи чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у зазначений ним спосіб, а тому підстави для  скасування ухвали суду відсутні. 
Керуючись ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 378 КАС України, суд,-                                                

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року по адміністративній справі № 280/8789/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття,  та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай