Справа № 345/626/23 
Провадження № 33/4808/528/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б. 
Суддя-доповідач Гриновецький 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Дутки Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду від 23.03.2023 року щодо нього, 
в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 ,
                                        ІНФОРМАЦІЯ_1 , священник ПЦУ
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
        ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 31.01.2023 о 23.30 год. в м. Калуш по вул. Литвина, керував т/з BMW X3, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постановою суду не згідний, вважає, що суд вирішив справу, однобічно, формально, не в повній мірі з`ясувавши обставини справи, не викликав його в судове засідання, що позбавило його Конституційного права на захист, тобто з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню. Вважає, що справу про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити, оскільки під час складання поліцейськими протоколу було грубо порушено норми Конституції України, КУпАП, зокрема процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що в протоколі про адміністративні правопорушення, не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені в ОСОБА_1 . Заявляє, що 31.01.2023 року він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Повідомляє, що протокол про адміністративне правопорушення не складався в його присутності, на руки протокол також не вручався, поштовим направленням не направлявся, направлення на проходження огляду на стан сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння не складався в його присутності та не вручався ОСОБА_1 належним чином. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не роз`яснили його процесуальні права та обов`язки, право скористатися правовою допомогою, а також реальне його забезпечення. Вказує на те, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи переривається та складається з трьох окремих частин. Акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ, про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватись до кримінально процесуального законодавства. Апеляційну скаргу було подано з пропуском строку, в поважності пропуску строку ОСОБА_1 вказує, що в судовому засіданні присутній не був, оскаржувану постанову йому поштою не направлялось, крім того повістки про виклик до суду не отримував. Враховуючи наведені обставини, просить строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану, оскільки суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи він належним чином не повідомлявся, копію постанови не отримував, у воєнний час займається волонтерською допомогою для ЗСУ, що перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
При цьому судом не взято до уваги, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення. 
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. ОСОБА_1 заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії, в тому числі на відеозаписі події, або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно забезпечено право на реальну допомогу адвоката, якою він міг скористатися, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, копія якого йому не вручена, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Апеляційний суд не може спростувати твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки про судове засідання його належним чином повідомлено не було, а справу розглянуто за його відсутності. Як з`ясовано, працівник поліції у протоколі вказав помилковий адрес будинку водія, замість «13б» зазначили «13в», що перешкодило його виклику до суду.
Обгрунтованими є доводи апелянта про те, що фактично не підтверджено факт процесу керування ОСОБА_1 автомобілем, що узгоджується з даними відеозапису події. Ця обставина унеможливлює притягнення водія до відповідальності за ст.130 КУпАП. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. В ньому не вказані ознаки сп`яніння водія. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність його винитому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Калуського міськрайонного суду від 23.03.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький