справа № 991/6772/23
провадження № 11-сс/991/564/23
слідчий суддя:  ОСОБА_1 
доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року                                                                         місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2023 р. про повернення скарги на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, -
в с т а н о в и л а:
08 серпня 2023 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга (а.с. 16-31), яку того ж дня призначено до розгляду (а.с. 33-34). 

1.Короткий зміст оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 02.08.2023 р.  ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 13.07.2023 р.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції. 

2. Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Жодних інших доводів апеляційна скарга не містить. Натомість, ОСОБА_6 наводить повні тексти ряду ухвал Верховного суду про проведення дистанційного судового провадження, чим обґрунтовує доводи свого клопотання про проведення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи ВКЗ ДСАУ, інтегрованої із АСД (а.с. 16-31).

3. Процесуальні питання та позиція учасників під час апеляційного розгляду.
В судове засідання ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, не з`явився. При цьому, в апеляційній скарзі містилося його клопотання про здійснення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи ВКЗ ДСАУ, інтегрованої із АСД, яке обґрунтоване посиланням на стан здоров`я та одночасне проведення судових засідань у різних судах, суддів і приміщеннях судів.
Ухвалою судді-доповідача від 08.08.2023 р. у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки проведення апеляційного розгляду у дистанційному судовому провадженні поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів - зокрема через систему ВКЗ ДСАУ, інтегровану із АСД суду, не передбачено чиним законодавством. На обґрунтування відмови у задоволенні клопотання, в ухвалі зазначено, що застосування відеоконференцзв`язку з використанням інших технічних засобів, ніж визначені КПК України, допоки це питання не буде врегульоване законодавцем, можливе лише у виключних випадках, у разі неможливості через об`єктивні обставини участі особи у судовому розгляді, та за умови роз`яснення учаснику провадження його процесуальних прав та обов`язків. У даному випадку ОСОБА_6 проживає в м. Києві, де у штатному режимі функціонують всі державні установи. При цьому, жодних виключних обставин, які ускладнювали б його можливість взяти участь у розгляді апеляційної скарги безпосередньо або з приміщення іншого суду на території України, він не наводить, як і не надає доказів існування тих обставин, на які посилається у клопотанні. Крім того, у цьому провадженні жодне судове засідання ще не відбулося, особа ОСОБА_6 уповноваженим працівником суду не перевірялася, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки не вручалася. Відтак, вимоги ст. 336 КПК України щодо ідентифікації особи як учасника процесу й інформування її про зміст та обсяг прав та обов`язків під час судового провадження не можуть бути виконані у разі проведення судового засідання дистанційно за допомогою власних технічних засобів учасника та поза межами приміщення суду. Отже, підстави для задоволення клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, тобто у спосіб, не передбачений КПК України, відсутні (а.с. 33-34).
За викладених обставин, колегія суддів виходить з того, що правом на участь в апеляційному розгляді ОСОБА_6 не скористався, так само, як не скористався і правом на участь в апеляційному розгляді в дистанційному судовому провадженні з приміщення іншого суду, у відповідності до вимог ст. 336 КПК України.
При цьому, 14.08.2023 року на електронну адресу суду від ОСОБА_6 надійшов документ під назвою «До апеляційної скарги на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді скарги № VYH-20230731-05-02 від 31.07.2023 р. та прийнятті ухвали № 991/6772/23 від 02.08.2023 р.», у якому він зазначає, що 13.07.2023 року звернувся до НАБУ із заявою про вчинення суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. За твердженням ОСОБА_6 , суддя ОСОБА_7 06.07.2022 року скасував арешт майна громадянина РФ ОСОБА_8 , одного із пов`язаних з ПАТ «Міський комерційний банк» осіб, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 14.11.2017 р. При цьому, суддя ОСОБА_7 достеменно знав, що він не мав права розглядати питання щодо зняття цього арешту, оскільки матеріали досудового розслідування, які стосувались арешту, виділені із матеріалів іншого кримінального провадження, провадження передано до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, а прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду по суті передано обвинувальний акт, а такі клопотання розглядаються лише під час досудового слідства. Відтак, суддя ОСОБА_7 , зловживаючи службовим становищем, скасував арешт майна, після чого майно було незаконно перепродано. Вказані дії судді завдали шкоди на суму в декілька десятків мільйонів гривень як вкладникам ПАТ «Міський комерційний банк», так і самому банку та державі. У зв`язку з чим, ОСОБА_10 звернувся до детективів НАБУ із вищевказаною заявою, однак останні не внесли до ЄРДР відомостей, відповідно не виконали вимоги ст. 214 КПК України. Наголошує, що слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_11 ухвалою від 26.07.2023 р. у справі № 991/6528/23 задовольнила його скаргу та зобов`язала уповноважену особу НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою № VYH-20230713-00-16-02 від 13.07.2023 р. Оскільки вказану ухвалу не було виконано, 31.07.2023 року ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із клопотанням щодо виконання її вимог. При цьому, 31.07.2023 року він направив клопотання слідчому судді на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.07.2023 р. Стверджує, що з моменту постановлення ухвали від 26.07.2023 р. та подання ним клопотання до НАБУ від 31.07.2023 р. строк не пропущений, відтак, слідчий суддя дійшов хибного висновку та безпідставно повернув йому скаргу (а.с. 48-77).
Крім того, 14.08.2023 року на електронну адресу суду від адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом (а.с. 78-82). 
Ухвалою колегії суддів вказане клопотання адвоката ОСОБА_12 залишено без розгляду, оскільки у матеріалах провадження відсутні документи, які підтверджують його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_6 у даному провадженні, зокрема ордер або договір, як це передбачено ч. 1 ст. 50 КПК України (а.с. 83-84). 
Представник НАБУ та прокурор САП Офісу Генерального прокурора, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення судового засідання не зверталися.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, явка учасників процесу за умови їх належного повідомлення не є обов`язковою. Враховуючи, що учасники апеляційного провадження належним чином повідомлені та не були позбавлені можливості прибути в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка не перешкоджає судовому розгляду, а тому апеляційну скаргу розглянуто за їх відсутності. 

4. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.
Слідчим суддею встановлено, що 13.07.2023 року ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, однак, відомості до ЄРДР за нею внесені не були.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.07.2023 р. вказану скаргу задоволено та прийнято рішення про зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за зазначеною заявою. Водночас, вказане рішення слідчого судді виконано не було.
З огляду на ці обставини, 31.07.2023 року ОСОБА_6 подав до слідчого судді скаргу на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 13.07.2023 р.
За результатом розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про її повернення, оскільки скаргу подано з пропуском встановленого строку. Слідчий суддя зауважив, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР мав бути виконаний протягом 24-х годин з моменту отримання відповідного повідомлення, тобто у даному випадку не пізніше 14.07.2023 року, а тому ОСОБА_6 мав можливість подати скаргу, починаючи з 15.07.2023 року та до 24.07.2023 року включно. Крім того, слідчим суддею наголошено, що у своїй скарзі заявник зазначає, що строк ним не пропущений, оскільки уповноважена особа НАБУ не вжила процесуальних дій, які вона повинна вчинити, що свідчить про те, що бездіяльність триває. Втім, у випадку, якщо слідчий суддя буде вважати інакше, він просить його поновити з поважних причин, про які він доповість в судовому засіданні. Надаючи оцінку такій позиції скаржника, слідчий суддя зазначив, що використання ОСОБА_6 у своїй скарзі такої мовної конструкції, за якої він стверджує про дотримання строку на оскарження та одночасно про можливість поновлення такого строку у разі відповідного волевиявлення у слідчого судді, не може розглядатися як клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки в порушення принципу диспозитивності вимагає від слідчого судді фактично самостійно ставити питання, ініціювання якого знаходиться у виключній компетенції скаржника.

5. Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, а також через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, за змістом цієї норми бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора означає невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ст. 115 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що 13.07.2023 року ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. 
Отже, з огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок внести відомості до ЄРДР (за наявності відповідних підстав) мав бути виконаний не пізніше 14.07.2023 року. У разі невнесення таких відомостей, з наступного дня має місце бездіяльність особи, уповноваженої на їх внесення. 
Отже, виходячи з вимог ст. 304 КПК України, 10 - денний строк на оскарження бездіяльності у даному випадку розпочинається 15.07.2023 року та спливає 24.07.2023 року. 
Натомість, скаргу до слідчого судді в системі «Електронний суд» ОСОБА_6 направив лише 31.07.2023 року, що підтверджується датою формування документа в системі «Електронний суд» (а.с. 1-7), а отже - з пропуском встановленого законом строку. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками оскаржуваної ухвали та зазначає, що початок бездіяльності обраховується після спливу 24-х годин з моменту отримання заяви, а отже, саме з цього моменту необхідно відраховувати момент вчинення бездіяльності, а не з моменту постановлення слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_11 ухвали від 26.07.2023 р. у справі № 991/6528/23 та подання ОСОБА_6 клопотання до НАБУ від 31.07.2023 р. про виконання цієї ухвали, як помилково вважає ОСОБА_6 . 
У разі пропуску строку з поважних причин, кримінальний процесуальний закон надає особі можливість для його поновлення за відповідним клопотанням, що прямо передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
Колегія суддів наголошує, що процедура визначення строків для подання скарги до слідчого судді має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.
У скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 зазначив, що строк ним не пропущений. Втім, у випадку, якщо слідчий суддя буде вважати інакше, просив поновити цей строк з поважних причин, про які він повідомить в судовому засіданні (а.с. 4).
Колегія суддів цілком погоджується з висновком слідчого судді про те, що використання ОСОБА_6 у своїй скарзі такої мовної конструкції, за якої він одночасно стверджує про дотримання строку на оскарження та про можливість його поновлення у разі відповідного волевиявлення у слідчого судді, не може розглядатись як клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки в порушення принципу диспозитивності вимагає від слідчого судді фактично самостійно ставити питання, ініціювання якого знаходиться у виключній компетенції скаржника. Крім того, жодних поважних причин попуску строку у клопотанні не наведено.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про його поновлення.
Враховуючи, що ОСОБА_6 пропущено строк на подання до слідчого суді скарги щодо допущеної бездіяльності, а питання щодо його поновлення останній не порушував, скаргу повернуто з передбаченої законом підстави.
Крім того, враховуючи обґрунтованість висновку оскаржуваної ухвали про повернення скарги з вищевказаної підстави, колегія суддів не вдається до оцінки змісту заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 13.07.2023 р. 
Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення про зобов`язання детектива НАБУ вручити особі витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та клопотаннями щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже захищені судом, свідчить про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами. 

6. Висновки суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених слідчим суддею, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення. Відповідно, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 369-372, 404, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2023 р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      ОСОБА_2 

судді                                                                      ОСОБА_3 

                                                                        ОСОБА_4