Ухвала
 
20 вересня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 361/76/22
 
провадження № 61-13437ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка Олега Олександровича, на постанову Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНБУД-ХХІ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка О. О. на постанову Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року.
 
Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до Верховного Суду 11 вересня 2023 року.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
У касаційній скарзі заявник вказує, що вступна та резолютивна частини оскаржуваного судового рішення проголошено 03 травня 2023 року, повний текст рішення суду апеляційної інстанції оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 16 серпня 2023 року, копію вказаного рішення було отримано 17 серпня 2023 року. На переконання заявника, зазначені обставини свідчать, що касаційна скарга подана у межах строку, визначеного статтею 390 ЦПК України.
 
Верховний Суд визнає помилковим тлумаченням заявником норм процесуального права щодо дотримання строку на подання касаційної скарги, та констатує пропуск такого строку, з огляду на таке.
 
Частиною першою статті 390 ЦПК України визначено, що строк на касаційне оскарження дотримано та не вимагається заява (клопотання) про його поновлення, у разі якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення або складення його повного тексту.
 
Якщо наведені строки пропущено, особа яка звертається з касаційною скаргою має клопотати перед судом про поновлення пропущеного процесуального строку, обґрунтовуючи пропуск такого строку датою отримання копії оскаржуваного судового рішення. Зазначене відповідає вимогам частини другої статті 390 ЦПК України.
 
З огляду на значний проміжок часу між датою ухвалення оскаржуваної постанови (03 травня 2023 року) та звернення до суду з касаційною скаргою (11 вересня 2023 року), враховуючи відсутність доказів того, що апеляційним судом не було виконано вимоги статті 272 ЦПК України щодо вручення судового рішення заявнику, а також доказів про дату отримання оскаржуваного судового рішення, підстави для поновлення строку на касаційне оскарження відсутні.
 
Також, Верховний Суд звертає увагу, що оприлюднення судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень не свідчить, що таке рішення не могло бути складено у паперовому вигляді раніше та надіслано учасникам справи.
А отже, посилання про ознайомлення учасника справи з оскаржуваним судовим рішенням у Єдиному державному реєстрі судових рішень може бути оцінене у сукупності з іншими фактичними обставинами підтвердженими доказами.
 
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Мироненком Олегом Олександровичем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року неповажними. 
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка Олега Олександровича, на постанову Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 20 жовтня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара