ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 липня 2023 року
м. Київ
справа № 196/282/21                                                                      
провадження № 51-2737 км 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                            ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                               ОСОБА_5 ,
захисника                               ОСОБА_6 ,
засудженого                           ОСОБА_7 ,
потерпілої                               ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021040600000032, за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця 
смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, раніше не судимого, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні. 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 13 червня 2022 року вказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишив без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення. 
Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2022 року касаційну скаргу прокурора задоволено частково, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_7  скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким  ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без конфіскації належного йому майна.
У іншій частині  вирок суду залишено без змін.
За обставин, викладених у вироку,  ОСОБА_7  визнано винуватим у тому, що він 19 лютого 2021 року, приблизно о 15 год, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння та маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де на узбіччі дороги знаходився автомобіль «Тoyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 . Втілюючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, ОСОБА_7 без будь-якого дозволу, не маючи права на користування даним автомобілем, підійшов до нього, відчинив незачинені на замок передні водійські дверцята, сів за кермо та, використовуючи ключі, які були в замку запалення, запустив двигун автомобіля і поїхав з місця події, тим самим умисно, таємно, незаконно заволодів транспортним засобом потерпілої ОСОБА_8 вартістю 346 544,71 грн, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанціїз підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.
На обґрунтування своїх доводів вказує, що вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 було призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнено від відбування покарання з випробуванням. Ухвалою апеляційного суду від 13.06.2022 вказаний вирок місцевого суду залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду від 20 грудня 2022 року за касаційною скаргою прокурора вказану ухвалу в частині застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Разом з цим, було зазначено, що висновки судів попередніх інстанцій про можливість призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням положень ст. 69 цього Кодексу ґрунтуються на вимогах закону.
Під час нового розгляду апеляційний суд призначив засудженому покарання за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 2 роки, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої не тільки санкцією ч. 3, а й санкцією ч. 1 вказаної статті, при цьому свій висновок щодо зменшення розміру призначеного покарання належним чином не мотивував, жодних нових обставин, крім тих, що були підставою для застосування місцевим судом ст. 69 КК України, не навів.
В запереченнях захисник  ОСОБА_6 , посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні прокурорпідтримала доводи касаційної скарги.
Захисник ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення касаційної скарги, просили вирок апеляційного суду залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників касаційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 289 КК України у касаційній скарзі не оспорюються, а тому в касаційному порядку не перевіряються.
Доводи прокурора про незаконність вироку апеляційного суду в частині невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Статтями 50і 65 ККУкраїни передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
За змістом ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. 
Відповідно до положень ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі необхідності застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосувати більш суворе покарання, а також у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції або ж у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Таке рішення апеляційного суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.  
Суд апеляційної інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався, про що свідчить нижченаведене.
Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2022 року касаційну скаргу прокурора задоволено частково, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_7  скасовано з посиланням на безпідставність застосування до нього положень ст. 75 КК України та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Разом з цим, було зазначено, що висновки судів попередніх інстанцій про можливість призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням положень ст. 69 цього Кодексу ґрунтуються на вимогах закону, є вмотивованими та обґрунтованими, а тому касаційна скарга прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.
Під час нового розгляду апеляційний суд погодився з доводами апеляційної скарги прокурора щодо незаконності вироку місцевого суду в частині застосування ст. 75 КК України, ухвалив в частині призначення покарання свій вирок, яким призначив 
ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд апеляційної інстанції врахував, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, раніше не судимий, здійснив дії по відшкодуванню завданого злочином матеріального збитку, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_8 під час розгляду справи у судах як першої так і апеляційної інстанцій не наполягала на призначенні йому суворого покарання, при цьому визнав обставинами, що пом`якшують покарання, - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та визнання винуватості, а обставиною, якаобтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння.
Також, апеляційний суд врахував наявність у обвинуваченого батьків похилого віку, які страждають тяжкими хворобами та потребують постійного стороннього догляду, думку потерпілої ОСОБА_8 щодо можливості звільнення її сусіда ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, позитивну побутову характеристику останнього.
На думку Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, положень статей 50, 65, 69 КК України, призначене    ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції із застосуванням ст. 69 цього Кодексу покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, яке наближене до мінімального розміру даного виду покарання, за вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої,не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, вирок апеляційного суду не можна визнати законним, оскільки призначене вказаним судом ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69 КК України покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування вказаного судового рішення.
Разом з тим, колегією суддів не встановлено, що судом апеляційної інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи касаційної скарги прокурора в цій частині є неспроможними.
З урахуванням наведеного касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції
При новому розгляді апеляційному суду необхідно врахувати наведене, належним чином перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному рішенні з дотриманням вимог, передбачених КПК України.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити частково. 
Вирок Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.       
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                          ОСОБА_3