КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
 
18 липня 2023 року                                                                        м. Київ
 
Унікальний номер справи № 761/36465/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/456/2023
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.
     суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Мальцева Д.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
 
в с т а н о в и в :
 
У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість щодо оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 28 075,45 грн. з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є експлуатуючою організацією та надає послуги з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 з підземним паркінгом у житловому будинку за вказаною адресою. За договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № П-42/278 від 28 серпня 2018 року позивач надає відповідачу послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у житловому будинку з підземним паркінгом, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати послуги за встановленим тарифом в строк та на умовах, що передбачені договором. Разом з тим, відповідач з 01 жовтня 2020 року своєчасно не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 02 серпня 2021 року становить 28 075,45 грн., з яких 8 455,52 грн. за обслуговування будинку та прибудинкової території, 11 058,68 грн. за центральне опалення, 5 537,28 грн. за електроенергію, 238,17 грн. за додаткові послуги, 1 274,60 грн. пені, 1 217,57 грн. індексу інфляції та 293,63 грн. 3% (а.с. 1-4).
У січні 2022 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та закрити провадження у справі в частині стягнення з нього неустойки. Вказував, що позивачем не надано жодних розрахунків, первинних договорів, актів виконаних робіт, доказів фактичного надання відповідачу вищезазначених послуг та доказів фактичного споживання таких послуг також не надано. Звертав увагу на те, що неодноразово звертався до ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» з претензіями щодо якості надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. При цьому, позивач не усував недоліки відповідно до претензій викладених відповідачем, як споживачем послуг, а отже не виконував свої обов`язки згідно договору  (а.с. 33-40).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року у задоволенні позову ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено у повному обсязі (а.с. 76-79). 
Не погодившись з вказаним рішенням суду, 22 червня 2022 року директор ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» Терещук С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 82-96).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідач споживав надані позивачем послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, однак умисно відмовляється їх оплачувати. При цьому, відповідач як власник квартири зобов`язаний приймати участь у витратах пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території. За договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № П-42/278 від 28 серпня 2018 року відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, у розмірі, визначеному у рахунках на оплату. Рахунки на оплату надаються споживачеві виконавцем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунки на оплату є одночасно актами наданих послуг, а отже судом першої інстанції невірно встановлені обставини щодо підтвердження первинними документами факту надання послуг.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від             27 червня 2022 року дану справу було призначено головуючому судді Ігнатченко Н.В., судді, які входять до складу колегії: Савченко С.І., Мережко М.В. (а.с. 98).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року клопотання ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року та відкрито апеляційне провадження (а.с. 104-105).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 109-110).
Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду № 876/06.1-01/23 від 15 травня 2023 року у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють продовження суддею-доповідачем Ігнатченко Н.В. розгляд судової справи № 761/36465/21 (22-ц/824/456/2023) призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи (а.с. 111).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2023 року дану справу було призначено головуючому судді - Левенцю Б.Б., судді,  входять до складу колегії: Борисова О.В., Ратнікова В.М. (а.с. 112).             
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду у письмовому провадженні (а.с. 113).
 
За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
 
Судом встановлено, що позивач ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є експлуатуючою організацією та надає послуги з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору про передачу житлового будинку в управління та експлуатацію від 19 березня 2015 року (а.с. 6-8).
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 липня 2021 року № 268207309 (а.с. 15).
28 серпня 2018 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № П-42/278, за умовами якого ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» забезпечує надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач повинен своєчасно оплачувати такі послуги за встановленим тарифом, в строк та на умовах, що передбачені договором (а.с. 10-12).
Згідно з п. 1.2 договору виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до договору. 
Згідно з п. 1.3 договору щомісячна оплата за послуги на дату укладення договору становила: 910,16 грн. у випадку сплати не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, або 955,67 грн. у випадку сплати після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Пунктом 3.2.1 договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений цим договором строк.
Згідно з п. 2.4 договору за несвоєчасне внесення плати зі споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.
Відповідно до наданої позивачем довідки про суми заборгованості за надані послуги згідно договору № П- 42/278 від 28 серпня 2018 року, за період з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2021 року загальна сума заборгованості становить 28 075,45 грн. з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції, а саме: обслуговування будинку та прибудинкової території - 8 455,52 грн.; центральне опалення - 11 058,68 грн.; електроенергія - 5 537,28 грн.; додаткові послуги - 238,17 грн.; пеня - 1 274,60 грн.; індекс інфляції - 1 217,57 грн.; 3% річних - 293,63 грн. При цьому, розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем виконаний за період з 21 листопада 2020 року по 02 серпня 2021 року(а.с. 9).
 
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Отже, власник житлового приміщення у багатоквартирному будинку несе також обов`язок з витрат на утримання будинку та прибудинкової території.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону чинній на час виникнення спірних правовідносин) до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку та випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених Законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 9 вказаного Закону визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно вимог ст. 66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири.
Плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб (ст. 67 ЖК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
У частині 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
У ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 901 ЦПК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Під час апеляційного перегляду, колегією суддів встановлено, що 28 серпня 2018 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджент» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір про надання послуг № П-42/278.
Згідно п. 2.2 договору, замовник оплачує послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставленого виконавцем рахунку на оплату послуг. Рахунки на оплату послуг надаються замовникові виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунки на оплату послуг є одночасно актами наданих послуг.
Пункт 3.2.1 Договору визначає, що замовник зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений цим договором строк.
У разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, встановленому договором (пункт 3.2.5 Договору).
Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє протягом 5 років. У разі, якщо за місяць до закінчення строку дії договору однією із сторін не буде заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим на наступні 5 років і на тих самих умовах (п. 7.1 договору).
Таких доказів повідомлення про розірвання договору або його перегляд до суду першої інстанції не надано і судом не встановлено.  
Звертаючись з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість щодо оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 28 075,45 грн. з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції, на підтвердження чого надав довідку про суми заборгованості із зазначенням тарифів за кожен місяць наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 9).
Разом з тим, відповідач хоч і не заперечував надання позивачем таких послуг, проте, посилався на те, що позивачем надаються житлово-комунальні послуги неналежної якості, на підтвердження чого надав до суду першої інстанції акти-претензії від 03 грудня 2020 року, від 20 січня 2021 року, від 24 лютого 2021 року, від 24 березня 2021 року, від 07 квітня 2021 року, від 02 липня 2021 року, від 04 серпня 2021 року, від 17 березня 2021 року (а.с. 43-61, 67-73).
Порядок оформлення претензій споживачів врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Так, відповідно до ч. 1-6 ст. 27 вищевказаного Закону у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.
Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.
У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.
Згідно з п. 5.4 договору акт-претензія подається виконавцеві, який вирішує протягом трьох робочих днів питання щодо проведення перерахунку платежів або надає споживачеві обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.
Апеляційний суд перевірив доводи відповідача щодо надання позивачем неналежної якості послуг з посилання на акти-претензії та встановив, що акти-претензії від 04 серпня 2021 року та від 24 лютого 2021 року не було надіслано виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.
Інші вказані акти-претензії не були задоволені позивачем, на підтвердження чого у матеріалах справи містяться обґрунтовані відмови у задоволенні претензій ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», зокрема, від 09 липня 2021 року, від 02 квітня 2021 року, від 21 квітня 2021 року, 02 квітня 2021 року (а.с. 62-66).
При цьому, зазначені в актах-претензіях зауваження (недоліки), зокрема, порушення правил пожежної безпеки, перебування ліфту в занедбаному стані, відсутність плафонів на більшості світильників, які знаходяться під балконами не свідчать про ненадання відповідачу послуг за договором. При цьому, недолік щодо відсутності опалення паркінгу позивачем відхилено із роз`ясненням, що таке опалення здійснюється, відсутність замків до шафи, де встановлено лічильники позивачем усунуто, щодо відсутності освітлення біля квартири АДРЕСА_2 зазначено що таке працює, з роз`ясненням, що дві аварійні лампи вмикаються в разі виникнення аварійної ситуації, тощо. 
Інших об`єктивних доказів надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території неналежної якості чи ненадання таких послуг, які б давали підстави для висновку про звільнення відповідача від обов`язку сплати за надані послуги, до суду не надано і судом не встановлено.
Відповідачем не надано доказів сплати грошей за фактично отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку у зазначений період на погашення заборгованості, тому колегія суддів визнала підставним виконаний позивачем розрахунок заборгованості за надані комунальні послуги за вказаний період. Об`єктивних доказів ненадання та (або) надання житлово-комунальних послуг неналежної якості до суду не надано і судом не встановлено.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у ч. 1ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Отже, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18-ц (провадження №61-14819св20).
В силу  ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, позивач надавав послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи, а відповідач в свою чергу належним чином не виконував обов`язок зі сплати вказаних послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість з жовтня 2020 року по червень 2021 року у розмірі 25 389,65 грн. за утримання будинку і споруд (паркінгу) та прибудинкових територій (куди включено послуги з постачання електроенергії, центрального опалення, додаткові послуги).
Складений позивачем розрахунок належних до стягнення платежів, здійснено відповідно до періоду надання послуг та за встановленими тарифами, цей розрахунок перевірено судом, і не спростований відповідачем.
Доводи відповідача щодо ненадання позивачем ні розміру показників електропостачання, теплопостачання, ні актів наданих послуг апеляційний суд відхилив з тих підстав, що договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № ІІ-42/278 від 28 серпня 2018 року між сторонами встановлено оплату послуг відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, який відповідачем не спростований.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.
Колегія суддів перевірила розрахунок заборгованості та дійшла висновку про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 293,63 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 217,57 грн. за період з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2021 року.
Поряд з цим, відповідачем до районного суду не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.
За умов п. 2.4 вищевказаного Договору, передбачено, що за несвоєчасне внесення плати зі споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.
Поряд з цим за положенням підпункту 4 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-IX, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг, отже нарахування позивачем 1274, 60 грн. пені за період з 21 листопада 2020 року до 02 серпня 2021 року суд апеляційної інстанції визнав безпідставним. 
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 1 274,60 грн.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, інфляційних втрат та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України за період з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2021 рокуу загальній сумі 26 800,85 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (95,46%), з ОСОБА_1 на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2166,94 грн. (2 270,00 грн. х 95,46%) за розгляд справи судом першої інстанції та 3250,41 грн. (3 405,00 грн. х 95,46%) судового збору за розгляд справи апеляційним судом (а.с. 5, 91).
З огляду на положення частини 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -
                                                              
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» - задовольнити частково. 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року - скасувати, ухвалити нове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» (ідентифікаційний код 35265826) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2020 року по 30 червня 2021 рокуу сумі 25 389 грн. 65 коп., інфляційні втрати у сумі 1 217 грн. 57 коп. та 3 % річних у розмірі 293 грн. 63 коп.
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» (ідентифікаційний код 35265826) 2 166,94 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 250,41 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                           Б.Б.Левенець
 
                                                                                                           О.В.Борисова 
 
 В.М.Ратнікова