УХВАЛА

11 серпня 2023 року 
м. Київ

справа №990/151/23
адміністративне провадження №Зі/990/119/23
Суддя Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду                      Блажівська Н.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву   ОСОБА_1 про відвід судді Радишевської О.Р. у справі №990/151/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейства України, Президента України про визнання протиправними дій
УСТАНОВИВ :
24 липня 2023 року ОСОБА_1 (далі також - Позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Держави Україна, Казначейства України, Президента України про визнання протиправними дій.
За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: суддя-доповідач Радишевській О.Р., судді: Кашпур О.В., Уханенко С.А., Єресько Л.О., Смокович М.І.
Ухвалою від 31 липня 2023 року Верховний Суд позов залишив без руху.
9 серпня 2023 року до Верховного Суду від Позивача надійшли заяви про усунення недоліків та про відвід судді Верховного Суду Радишевської О.Р.
Обґрунтовуючи заявлений відвід, Позивач вказав, що суддя Радишевська О.Р. не може брати участь у розгляді справи №990/151/23, адже вона має упереджене ставлення до інвалідів, пенсіонерів та до поляків. Позивач також вважає відсутньою у судді Радишевської О.Р. відповідної кваліфікації, яка б дозволяла їй розглядати справи, відповідачем у яких є Президент України, Кабінет Міністрів України чи Держава Україна. Позивач також стверджує, що поведінка судді Радишевської О.Р. не відповідає етичним стандартам.
Верховний Суд  на підставі ухвали від 10 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Радишевської О.Р. у справі №990/151/23 визнав необґрунтованою й передав заяву ОСОБА_1 про відвід судді Радишевської О.Р. у справі №990/151/23 на автоматизований розподіл для визначення у встановленому КАС України порядку судді, який вирішуватиме питання про відвід за цією заявою.
Відповідно до частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також -  КАС України) якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
За наслідками автоматизованого розподілу заява про відвід судді, зареєстрована за №Зі/990/119/23, передана на розгляд судді Блажівській Н.Є.
Вирішуючи  питання  щодо наявності підстав для відводу судді Радишевської О.Р.  від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейства України, Президента України про визнання протиправними дій, суд звертає увагу на таке.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначенні статтею 36 КАС України, а стаття 37 КАС України визначає підстави недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.
Позивач у заяві про відвід посилається на положення статті 36 КАС України.
Так, відповідно до частини першої цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).
Зі змісту наведених норм випливає, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.
Враховуючи те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, сторона повинна навести обґрунтовані аргументи, що свідчать про наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних чинників.
Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Так, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Надавши оцінку викладеним у заяві доводам, Суд дійшов висновку, що зазначена заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 КАС України. 
Так, проаналізувавши аргументи, якими ОСОБА_1 обґрунтував заяву про  відвід судді Радишевської О.Р., суд приходить висновку, що доводи  про її необ`єктивність та/або упередженість є необґрунтованими, оскільки заява не містить підтверджених належними доказами обставин щодо прояву суддею             Радишевською О.Р. поведінки, яка б свідчили про її упередженість чи заінтересованість в результаті розгляду цієї справи.
Доводи щодо відсутності у судді Радишевської О.Р. досвіду, кваліфікації та знань у сфері конституційного права Позивач фактично мотивував тим, що Верховний Суд у складі судді-доповідача Радишевської О.Р. постановив ухвалу від 31 липня 2023 року про залишення без руху позову, зміст і форма якого повністю відповідала вимогам чинного законодавства. Тобто такі аргументи позивача є формою незгоди із процесуальними рішеннями судді, і ці аргументи, з огляду на вимоги статті 36 КАС України, не можуть бути підставою для відводу.
Більше того, відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Заява про відвід не містить аргументів, які б підтверджували викладені в ній твердження про упереджене ставлення до Позивача як до особи з інвалідністю, пенсіонера і поляка. Не містить відповідна  заява й обґрунтувань яким чином окремі факти біографії судді, її сімейного стану, діяльності як науковця свідчать про упередженість чи особисту заінтересованість судді Радишевської О.Р. у результатах розгляду цієї справи.
Отже, доводи Позивача про те, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Радишевської О.Р., є необґрунтованими.
З огляду на наведені норми процесуального права та проаналізувавши викладені в заяві доводи, суд дійшов висновку  до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді  Радишевської О.Р.
Керуючись статтями 36, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді  Радишевської О.Р. від участі в розгляді справи №990/151/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Н.Є. Блажівська