ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6439/23 Справа № 205/9969/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року                                                         
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Ленінськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року у цивільній справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на дії та бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечеловському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просило визнати неправомірною та скасувати постанову від 17.03.2016 року у виконавчому провадженні №49564058 про повернення виконавчого листа №2/205185/14, виданого 12.08.2014 року стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження», оскільки вважає, що державним виконавцем не виконано всіх законодавчо передбачених заходів для розшуку боржника та його майна. Також фінансова компанія просила визнати поважними та поновити строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця у зв`язку із тим, що дізналась про постанову тільки 28 квітня 2023 року при ознайомленні з матеріалами справи №205/9969/13-ц в рамках провадження №4-с/205/16/23 щодо скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з її майна накладеною в рамках виконавчого провадження №49564058.
Ухвалою Ленінськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про поновлення пропущеного строку для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця, а скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить скасувати ухвалу від 17 травня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду їх скарги на дії ДВС.
В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мали значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зокрема наголошував, що вони оскаржували дії державного виконавця в рамках ВП №49564058, яке не було предметом розгляду у справі про заміну стягувача та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання в рамках ВП №44733674, №44733820, №44734261, №44734042. Про зазначене виконавче провадження і про наявність оскаржуваної постанови державного виконавця від 17.03.2016 року скаржник дізнався тільки після ознайомлення зі справою №4-с/205/16/23 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з її майна накладеною в рамках ВП №49564058. 
Також звертає увагу, що в рамках ВП №49564058 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження», а отже посилання суду першої інстанції на положення Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в частині застосування строків для звернення є неправомірним.
Наголошували, що первісному стягувачу який відступив їм право вимоги до ОСОБА_1 , не було направлено постанову від 17.03.2016 року ВП 49564058 про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження»
Другим Правобережним ВДВС у Чечеловському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вони просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ухвалу від 17.05.2023 року залишити без змін, як таку, що ґрунтується на нормах чинного законодавства та винесену із дотриманням норм матеріального та процесуального права, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пропущено строк для звернення зі скаргою, а наведені ними обставини не є поважними та нічим не підтверджуються.
Також ДВС зазначає, що на примусовому виконанні у відділі дійсно перебували ВП №44734261 та ВП №49564058 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/185/14 виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 12.08.2014 року. В рамках ВП №44734261 державним виконавцем 16.02.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягуючу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження». В рамках ВП №49564058 державним виконавцем 17.03.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягуючу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження». Підтвердити отримання стягувачем цих постанов є неможливим, оскільки виконавчі провадження було знищено за закінченням строку зберігання.
Представником ОСОБА_1 – адвокатом Дрозд В.Р. надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення від 17 травня 2023 року без змін, як законне та обґрунтоване. Зокрема зазначає, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було обізнано про дії первісного кредитора в рамках ВП №49564058, як його правонаступник, а тому доводи щодо поновлення строку для пред`явлення скарги на дії ДВС майже через 8 років є безпідставними, а дії скаржника недобросовісними, оскільки він своїми процесуальними діями фактично домагається поновлення ВП №49564058.
В судове засідання з`явилися представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»-адвокат Чміль Ю.В. тапредставник  ОСОБА_1 -  адвокат Дрозд В.Р.. Представник ДВС просив розглядати справу без участі їх представника.
Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню  з наступних підстав.
Залишаючи без розгляду скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на дії ДВС, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення із даною скаргою сплив, а наведені скаржником підстави пропуску такого строку не були прийняті, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.
Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у Новокодацькому ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебували виконавчі провадження ВП №44734261 та ВП №49564058 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/185/14, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 12.08.2014 року про стягнення із ОСОБА_1 боргу у розмірі 628 195,29 грн. на користь ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого відповідно до договору від 24.04.2020 року та додатком №1 до договору є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с. 15,24,25) .
В рамках ВП №44734261 державним виконавцем 16.02.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягуючу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 
В рамках ВП №49564058 державним виконавцем 17.03.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягуючу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). 
Оскаржуючи дії державного виконавця в рамках ВП №49564058 щодо винесення постанови від 17.03.2016 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило визнати поважними причини пропуску строку для подачі такої скарги у зв`язку із їх необізнаністю про таке рішення державного виконавця на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження». Також зазначали, що дізнались про нього лише 28 квітня 2023 року при ознайомленні з матеріалами справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця в рамках ВП №49564058
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною першою статті 449 ЦПК України встановлено, що скарга може бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.
Аналіз частини першої статті 449 ЦПК України та статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
Відповідно до частин другої, четвертої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як зазначалось вище в обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»посилалась на те, що дізналось про оскаржувану постанову державного виконавця тільки 28 квітня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи №205/9969/13-ц.
Матеріали справи містять надану скаржником копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи №205/9969/13-ц в рамках провадження №4-с/205/16/23 за скаргою представника ОСОБА_1 на дії ДВС, із відмітками Ленінського районного суду про отримання 27.04.2023 року та розпискою ОСОБА_2 про таке ознайомлення (а.с.20-21).
Однак залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не доведено поважності причин пропуску встановленого законом строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця і причин неможливості подати вказану скаргу у строки, встановлені законодавством, а викладені підставі для поновлення такого строку є неповажними.
Зокрема вказував, що скаржник був обізнаний про наявність зазначеної постанови, скільки звертався до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах виданих Ленінським районним судом м. Дніпропетровська для стягнення із ОСОБА_1 боргу у розмірі 628 195,29 грн. на користь ПАТ КБ «Надра». Крім того посилаючись на п.9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» зазначав, що заборона на звернення стягнення на майно чи кошти боржника запроваджена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» сплила 23 вересня 2021 року, а тому подана ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»майже через 1,5 роки скарга на дії ДВС не має об`єктивних підстав для поновлення строку для її прийняття.
Оцінивши наведені скаржником доводи поважності причин пропуску строку, як необґрунтовані, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання та навів мотивування для відхилення доводів скаржника, які не були підставою для звернення до суду зі скаргою ДВС. Крім того слід зазначити, що згідно зі встановленими у постанові Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року обставинами, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»зверталось із заявою про заміну стягувача та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання в рамках ВП №44733674, №44733820, №44734261, №44734042.
Висновків суду в рамках ВП №49564058 щодо винесення постанови від 17.03.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «По виконавче провадження», на що посилався заявник при зверненні до суду,ухвала суду першої інстанції не містить.
Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, не дав належної оцінки таким причинам для пропуску строку на подання скарги та безпідставно відмовив в його поновленні, залишивши скаргу без розгляду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Як роз`яснено у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.
Ухвалу Ленінськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2023 року.

Судді: