ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 687/349/20
Провадження № 22-ц/4820/1229/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Чебан О.М.,
       з участю        представниці боржника        Кутинської В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Державної судової адміністрації України про зміну способу виконання рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У березні 2023 року Державна судова адміністрація України (далі – ДСА) звернулася до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду.
ДСА зазначила, що рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – УПФ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. На виконання цього рішення 6 серпня 2020 року судом видано виконавчий лист №687/349/20, який направлено до Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області для виконання. Однак казначейська служба повернула виконавчий лист стягувачу з огляду на те, що УПФ не має відкритих рахунків в органі Казначейства, а дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на виконуване рішення суду. Також виконавчий лист був направлений до виконання в органи державної виконавчої служи та повернутий стягувачу з посиланням на те, що виконання рішення суду про стягнення коштів з державних органів здійснюється казначейською службою. ДСА як стягувач здійснила всі заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення суду про стягнення на користь держави судового збору, однак із незалежних від неї причин рішення суду залишається невиконаним боржником.
За таких обставин ДСА просила суд змінити спосіб виконання рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року у справі №687/349/20 в частині стягнення з УПФ на користь держави 420 грн 40 коп. судового збору шляхом зобов`язання УПФ сплатити вказану суму судового збору на користь держави.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року заяву задоволено.
Змінено спосіб виконання рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року у справі №687/349/20 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань УПФ судового збору в сумі 420 грн 40 коп. на користь держави, шляхом зобов`язання УПФ сплатити судовий збір у сумі 420 грн 40 коп. на користь держави.
Суд керувався тим, що ДСА здійснила всі заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення суду, однак із причин, які не залежать від стягувача, а саме у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення органами державної казначейської служби та органами державної виконавчої служби, його виконання наразі є ускладненим і неможливим.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі УПФ просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що УПФ не може виконати вказане рішення суду щодо стягнення з нього на користь держави судового збору через відсутність бюджетних асигнувань. Суд першої інстанції фактично змінив рішення суду по суті, а не встановив спосіб його виконання, що є незаконним. При цьому суд не взяв до уваги доводи та докази УПФ про необґрунтованість заяви ДСА про зміну способу виконання рішення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ДСА не подала відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року стягнено з УПФ за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у сумі 420 грн 40 коп.
На підставі цього рішення 6 серпня 2020 року Чемеровецький районний суд Хмельницької області видав виконавчий лист №687/349/20, який направлявся на примусове виконання до органів державної казначейської служби та органів державної виконавчої служби.
Головне управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області листом від 13 грудня 2022 року №04-17-10 повернуло виконавчий лист стягувачу відповідно до підпункту 3 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845, з посиланням на те, що УПФ не має відкритих рахунків у органах Державної казначейської служби, а на виконуване рішення не поширюються гарантії держави, встановлені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
Органи державної виконавчої служби Хмельницької області неодноразово повертали виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VІІІ) у зв`язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад цивільного судочинства.
За змістом частини першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.
В силу статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), – встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно з частиною 3 статті 33 Закону №1404-VІІІ за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Чинне законодавство закріплює принцип обов`язковості судового рішення, що набрало законної сили. Обов`язковість судового рішення поширюється як на осіб, які брали участь у справі, так і будь-яких інших осіб та організацій.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, пункт 40).
За наявності підстав, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення – це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. 
Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, які раніше встановлені. При цьому розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення або його суть.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Зібрані докази вказують на те, що рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2020 року про стягнення з УПФ на користь держави 420 грн 40 коп. судового збору, яке набрало законної сили, залишається не виконаним. УПФ як боржник відмовляється добровільно виконати це рішення, а визначені чинним законодавством повноваження органів державної казначейської служби та органів державної виконавчої служби не дозволяють здійснити його примусове виконання.
Отже, мають місце обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду та роблять його неможливим.
Встановивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зміни способу виконання рішення суду.
Визначений судом спосіб виконання рішення шляхом зобов`язання УПФ сплатити на користь держави судовий збір у сумі 420 грн 40 коп. не змінює суті ухваленого рішення, а лише спрямовує боржника на його виконання.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зміни способу виконання судового рішення не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та чинних нормах закону.
Статус Пенсійного фонду України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, не звільняє УПФ від виконання рішення суду.
Висновки суду першої інстанції не суперечать наведеним в апеляційній скарзі правовим позиціям Верховного Суду щодо підстав і порядку зміни способу виконання рішення суду, оскільки в справах, у яких судом касаційної інстанції викладені правові висновки, та у справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлені різні обставини. Зокрема, у справі, яка переглядається апеляційним судом, зміст судового рішення залишається незмінним.
Також суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року про зміну способу виконання рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 липня 2023 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Борсук В.О.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 27