Ухвала
 
05 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 201/13361/19
провадження № 61-5980св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
учасники справи: 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,  
відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
треті особи: Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління-служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_4 , подану представницею - ОСОБА_5 , на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року у складі судді Федоріщева С. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у складі колегії суддів: Зайцевої С. А., Биліни Т. І., Максюти Ж. І., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів попередніх інстанцій
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління-служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності та зняття арешту з майна.
 
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 має двох дочок - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
 
До досягнення повноліття ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також після досягнення повноліття залишилися проживати з матір`ю та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та планували придбати житло в м. Дніпропетровську та переїхати жити до м. Дніпро. Оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мали спільну мету - придбати житло у м. Дніпро, то вони об`єднали свої доходи для набуття спільного майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 та домовились, що право власності на вказану квартиру буде зареєстровано за ОСОБА_3 , але вказана квартира є їх спільною сумісною власністю, оскільки придбана за спільні кошти.
 
02 листопада 1999 року ОСОБА_3 отримала від матері ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 8 760,00 грн та від сестри ОСОБА_1 - грошові кошти у розмірі 2 920,00 грн, що підтверджується власноруч написаною нею розпискою, які в цей же день разом з наданими нею грошовими коштами у розмірі 2 920,00 грн передала в рахунок оплати вартості квартири її продавцю ОСОБА_7 у загальному розмірі 14 600,00 грн.
 
02 листопада 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Після придбання вказаної квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стали проживати в ній та проживають до теперішнього часу разом із усіма зареєстрованими членами сім`ї .
 
У зазначеній квартирі проживає значна кількість осіб, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які, на їх думку, є співвласниками квартири, враховуючи неодноразове ігнорування їх усних вимог зі сторони ОСОБА_3 вручили останній 25 листопада 2019 року вимогу з`явитися 29 листопада 2019 року о 09 год 15 хв. до нотаріуса для вирішення питань, пов`язаних з укладенням договору про поділ спірної квартири, але ОСОБА_3 до нотаріуса не з`явилася. Позивачі зазначають, що спірна квартира придбана ними та ОСОБА_3 за рахунок об`єднання доходів, а тому є їх спільною сумісною власністю.
 
Позивачі, уточнивши вимоги позову, просили суд: 
 
- визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 нерухоме майно - квартиру, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- у порядку поділу спільного майна визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частини квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 - право власності на 1/5 частини квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_3 - право власності на 1/5 частини квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- зняти арешт з нерухомого майна - квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , накладений старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Соборний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) Тичинським Д. Є. у виконавчому провадженні № 59266935, номер зведеного виконавчого провадження № 59442154, постановою від 02 липня 2019 року.
 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.
 
Визнано квартиру, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
 
Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 
 
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частини квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Скасовано арешт нерухомого майна - квартири, загальною площею 60,4 кв. м, житловою площею 34,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , накладений постановою про арешт майна боржника від 02 липня 2019 року, старшим державним виконавцем Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Тичинським Д. Є. у виконавчому провадженні № 59266935, номер зведеного виконавчого провадження № 59442154.
 
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спірна квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки придбана за їх спільні грошові кошти як членів сім`ї. За  таких умов наявні правові підстави для припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на спірну квартиру та визнання за ними права власності на частки у спірній квартирі пропорційно внеску кожного з них у її придбання. Накладення державним виконавцем у межах зведеного виконавчого провадження за № 59442154 арешту на спірну квартиру в цілому, як на майно боржника ОСОБА_3 , яка є її титульним власником, порушує права співвласників цієї квартири - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не є боржниками у виконавчому провадженні, що є підставою для скасування арешту. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У квітні 2023 року ОСОБА_4 через свою представницю - ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
 
У касаційній скарзі заявник зазначає про те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 317/3272/16, від 02 жовтня 2019 року у справі № 521/5435/16. 
 
Також, як підставу касаційного оскарження заявник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: статті 5 ЦК України з урахуванням положень частини першої статті 58 Конституції України. Вказує, що у справах з таким суб`єктивним складом як особи, які не є ні членами однієї сім`ї, ні подружжям, між якими виникли правовідносини щодо набуття права спільної сумісної власності на квартиру у період дії Закону України «Про власність», ЦК Української РСР і Кодексу про шлюб та сім`ю України та у справах, у яких спосіб захисту цивільних прав і інтересів звучить як «визнання права власності на частки в порядку поділу спільного майна» відсутній висновок Верховного Суду.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 , подану представницею - ОСОБА_5 , у цій справі та витребувано її матеріали.
 
У червні 2023 року справа № 201/13361/19 надійшла до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління-служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності та зняття арешту з майназа касаційною скаргою ОСОБА_4 , поданою представницею - ОСОБА_5 , на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2023 року призначити до судового розгляду на 12 липня 2023 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                              О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний