ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 серпня 2023 року           справа №360/2193/19 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
за участі секретаря судового засідання Передерія Є.О.,
представника відповідача Лактіної О.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 360/2193/19 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

                                                ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Д» № 0001031315 від 28.03.2019 Головного управління ДФС у Луганській області в частині нарахування грошових зобов`язань за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 5126303,44 грн.
В обгрунтування позову зазначив, що на підставі акта перевірки від 26.03.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Д» № 0021701315 від 10.04.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО у розмірі 20505213,77 грн, нараховано штрафні санкції у розмірі 13743408,00 грн та нараховано пеню у розмірі 49132,38 грн.
Відповідно до розрахунку штрафної санкції, який додано до податкового повідомлення-рішення контролюючим органом застосовано наступні штрафні санкції: - до нарахованого ПДФО за липень 2017 року застосовано штрафну санкцію 25%; - до нарахованого ПДФО за серпень 2017 року застосовано штрафну санкцію в розмірі 50%; - до нарахованого ПДФО за вересень - листопад 2017 року застосовано штрафну санкцію в розмірі 75% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. 
Позивач не погодився із застосуванням до нього підвищених штрафних санкцій та оскаржив це податкове повідомлення-рішення до суду в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 8617106,56 грн. Решту суми штрафних санкцій, а саме 5126301,44 грн, позивач не оскаржував. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 у справі № 1240/2425/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми “Д” № 0021701315 від 10.04.2018 повністю. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 апеляційну скаргу відповідача задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми “Д” № 0021701315 від 10.04.2018 в частині нарахування грошових зобов`язань за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 8617104,56 грн.
Після набрання законної сили судовим рішенням відповідач прийняв нове податкове повідомлення-рішення форми “Д” № 0001031315 від 28.03.2019, яким визначено позивачу грошові зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 5126303,44 грн.
Проте, позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням, вважає, що для визначення відповідальності у вигляді штрафних санкцій відповідно до норми статті 127 ПК України, насамперед підлягає з`ясуванню яка з дій сталася першою - виплата доходу чи сплата податку, хоча і з порушенням строку. 
Податковий агент має нести відповідальність на підставі статті 127 ПК України, лише якщо виплата доходу передувала сплаті податку. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Нарахування позивачу штрафних санкцій є незаконним, оскільки він не вчиняв порушень, за які йому нараховано штрафні санкції з огляду на обставини, встановлені судовими рішеннями у справі № 1240/2425/18.
В акті перевірки зазначено, що у позивача виникла заборгованість по заробітній платі до 01.08.2017.
Проте, протягом ІІ півріччя 2017 року позивач сплачував працівникам заробітну плату одночасно зі сплатою податку на доходи фізичних осіб за встановленою законом ставкою.
Отже, фактів виплати заробітної плати без одночасної сплати ПДФО чи сплати податку за меншою, ніж встановлено, ставкою податковим органом в ході перевірки не виявлено.
Проте, відповідач притягнув позивача до відповідальності за ст.127 ПК України, яка передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.
Крім того, обов`язок податкового органу зарахувати сплачені позивачем кошти в погашення податкового боргу попередніх періодів не може тягнути відповідальність позивача за ст.127 ПК України в разі дотримання ним вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тимчасовим захопленням міста Сєвєродонецьк, в якому знаходиться будівля суду. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі “Електронний суд” у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
Приватне акціонерне товариство “Сєверодонецьке об`єднання Азот” (ідентифікаційний код 33270581, місцезнаходження: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5) є юридичною особою, зареєстровано виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради 24 грудня 2004 року, як платник податків та платник єдиного внеску на час виникнення спірних правовідносин перебував на обліку в Головному управлінні ДФС у Луганській області, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09 жовтня 2017 року за № 1003107465 .
Посадовими особами Головного управління ДФС у Луганській області на підставі наказу від 06.02.2018 № 116 проведено позапланову виїзну документальну перевірку Приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” (далі - ПрАТ “Сєвєродонецьке об`єднання Азот”) з питання своєчасності та повноти сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб та стану заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, результати якої оформлено актом від 26.03.2018 № 254/12-32-13-15- 06/33270581, відповідно до якого перевіркою встановлено порушення:
- статті 31, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, абзацу а) пункту 171.2 статті 171, абзацу а) пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в частині дотримання строків сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 24701144,41 грн;
- статті 31, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, абзацу а) пункту 171.2 статті 171, абзацу а) пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України щодо неперерахування податку на доходи фізичних осіб у строки та у відповідності до вимог законодавства на загальну суму 20505213,77 грн;
- ст. 24 Закону України “Про оплату праці” від 24.03.1995 № 108/95-ВР в частині виплати заробітної плати робітникам підприємства з порушеннями термінів виплати у період з лютого по грудень 2017 року. 
Висновки вказаного акта перевірки стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 10.04.2018 № 0021701315, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (далі – ПДФО) за основним платежем у сумі 20505213,77 грн, нараховано штрафні санкції у розмірі 13743408,00 грн та нарахована пеня у розмірі 49132,38 грн, а також податкового повідомлення-рішення від 10.04.2018 № 0021781315, яким позивачу нараховано штрафні санкції на підставі статті 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату ПДФО у розмірі 4830750,14 грн та нараховано пеню у сумі 218299,77 грн.
Податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 № 0021701315 оскаржено платником податків в частині нарахування штрафних (фінансових) санкції у розмірі 8617104,56 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 у справі № 1240/2425/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Луганській області від 10.04.2018 № 0021701315 в частині нарахування Приватному акціонерному товариству “Сєвєродонецьке об`єднання “Азот” штрафних санкцій на суму 13743408,00 грн.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 у справі № 1240/2425/18 скасовано, прийнято нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Луганській області від 10.04.2018 № 0021701315 в частині нарахування Приватному акціонерному товариству “Сєвєродонецьке об`єднання “Азот” штрафних санкцій на суму 8617104,56 грн.
Постановою Верховного Суду від 15.11.2021 касаційну скаргу ПрАТ “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” залишено без задоволення, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі № 1240/2425/18 залишено без змін.
У зв`язку з частковим скасуванням постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі № 1240/2425/18 податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Луганській області від 10.04.2018 № 0021701315 в частині нарахування Приватному акціонерному товариству “Сєвєродонецьке об`єднання “Азот” штрафних санкцій на суму 8617104,56 грн, на виконання п. 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, відповідачем прийнято нове податкове повідомлення - рішення від 28.03.2019 № 0001031315 з узгодженими сумами грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 20505213,77 грн, штрафними санкціями у сумі 5126303,44 грн та пені у сумі 49132,38 грн.
Податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 № 0001031315 оскаржено позивачем до ДФС України.
Рішенням ДФС України № 21840/6/99-99-1105-01-15 від 13.05.2019 скаргу ПрАТ “Сєвєродонецьке об`єднання “Азот” на податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 № 0001031315 залишено без розгляду в зв`язку з тим, що платником податків до контролюючого органу раніше було подано скаргу з цього самого питання.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі № 1240/2425/18 встановлено, що фактів виплати заробітної плати без одночасної сплати ПДФО чи сплати податку за меншою за належне ставкою за друге півріччя 2017 року податковим органом в ході перевірки не виявлено, що відображено в акті перевірки.
Одночасність виплати заробітної плати та сплати сум ПДФО позивачем в другому півріччі 2017 року також підтверджується:
- податковими розрахунками форми 1-ДФ за 3-й, 4-й квартали 2017 року;
- платіжними дорученнями щодо зарахування коштів на рахунок підприємства для виплати заробітної плати та платіжними дорученнями, що підтверджують одночасну сплату ПДФО саме за період виплати доходу за призначенням платежу;
- банківськими виписками щодо зарахування заробітної плати/доходу на рахунки працівників;
- оборотно-сальдовою відомістю.
Факт перерахування податковому органу сплачених позивачем за друге півріччя 2017 року платежів ПДФО в рахунок погашення податкового боргу за перше півріччя 2017 року визнається сторонами, а також підтверджено:
- податковими розрахунками форми 1-ДФ за 1-й, 2-й квартали 2017 року;
- витягами з інтегрованої картки платника податку;
- розрахунком до податкового повідомлення-рішення форми «Д» від 10.04.2018 № 0021681315, що прийнято на підставі цього ж акту перевірки за перше півріччя 2017 року, і яким до позивача застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату ПДФО на підставі ст. 126 ПК України.
Спірним у цій справі є питання правомірності нарахування штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2019 № 0001031315 у сумі 5126303,44 грн на підставі пункту 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що перевіркою встановлено наявність несплаченого позивачем податку на доходи фізичних осіб за ІІІ-ІV квартали 2017 року у сумі 20515213,77 грн, на яку збільшено податкове зобов`язання позивача в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 28.03.2019 № 0001031315, то і нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 25% від вказаної суми (5126303,44 грн) здійснено податковим органом правомірно.
Оцінка суду.
Частиною другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
На підставі пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
Пунктом 168.1 статті 168 ПК України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку.
Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).
Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.
Згідно статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:
а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;
б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.
На підставі підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 ПК України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до пункту 131.2 статті 131 ПК України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Отже, контролюючий орган зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати чи зазначеного у платіжному документі призначення, визначеного платником податків.
Зміст податкового повідомлення-рішення форми “Д” № 0001031315 від 28.03.2019 свідчить, що до платника податків застосовані штрафні санкції за статтею 127 ПК України.
Пунктом 127.1 статті 127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Диспозиція статті 127 ПК України передбачає відповідальність за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, тобто, в такому випадку платником податків має бути допущена бездіяльність в частині виконання свого обов`язку, передбаченого статтею 168 ПК України. 
Положеннями статті 127 ПК України встановлюється міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. 
Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 7 лютого 2018 року (справа № 813/5787/15), від 27 березня 2018 року (справа № П/811/618/17), від 11 вересня 2018 року (справа № 805/3649/17-а), від 24 жовтня 2018 року (справа № 820/2405/16), від 8 жовтня 2019 року (справа № 820/5099/18), 5 березня 2020 року (справа № 817/480/17).
Таким чином, відповідно до змісту наведеної норми відповідальність за порушення, передбачене цієї статтею, може мати місце лише у разі, коли платник податків, в тому числі податковий агент, допустив бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто, взагалі не виконав зазначених обов`язків або сплата податку здійснюється після виплати доходу платнику податку.
Як свідчать матеріали справи позивачем у другому півріччі 2017 року виплата заробітної плати та сплата сум ПДФО проводилася одночасно, що підтверджується податковими розрахунками форми 1-ДФ за 3-й, 4-й квартали 2017 року, платіжними дорученнями щодо зарахування коштів на рахунок підприємства для виплати заробітної плати та платіжними дорученнями, що підтверджують одночасну сплату ПДФО саме за період виплати доходу за призначенням платежу, банківськими виписками щодо зарахування заробітної плати/доходу на рахунки працівників, оборотно-сальдовою відомістю.
Факт перерахування податковому органу сплачених позивачем за друге півріччя 2017 року платежів ПДФО в рахунок погашення податкового боргу за перше півріччя 2017 року не заперечується сторонами та підтверджено податковими розрахунками форми 1-ДФ за 1-й, 2-й квартали 2017 року, витягами з інтегрованої картки платника податку.
Таким чином, позивач не вчиняв порушення, передбаченого ст. 127 Податкового кодексу України, а саме - виплати доходу на користь платника податків без попередньої або одночасної сплати нарахованого та утриманого з цих доходів податку.
Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що застосування відповідачем норми ст. 127 Податкового кодексу України є протиправним, а тому спірне податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій на підставі вказаної статті підлягає скасуванню.
Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позову.
Відповідно до статті 139 КАС України підлягає стягненню на користь ПрАТ “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 48025 грн 00 коп.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 360/2193/19 – задовольнити.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 360/2193/19 – скасувати.
Позов приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми “Д” № 0001031315 від 28.03.2019, прийняте Головним управлінням ДФС у Луганській області в частині нарахування грошових зобов`язань за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 5126303,44 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС у Луганській області (ЄДРПОУ 44082150, адреса: вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, 93401) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання Азот” (ЄДРПОУ 33270581, адреса: вул. Пивоварова, 5, м. Сєвєродонецьк, 93405) судові витрати по справі в розмірі 48025 (сорок вісім тисяч двадцять п`ять гривень) 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 21 серпня 2023 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 21 серпня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                                І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                    А.В. Гайдар

                                                                                                      Е.Г. Казначеєв