ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/38/23                                                        Головуючий суддя І інстанції Малихін О.О.
Апеляційне провадження № 33/818/564/23                                          Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2023 року                                                         м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
за участю секретаря - Вакули Н.С., 
захисника                 - Кузнецова А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Кузнецова А.І. на постанову судді Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить військову службу на посаді діловода у військовій частині НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , діючи в порушення вимог п. 2.9.а ПДР України, 07 січня 2023 року о 22-40 год. в м. Люботин на перехресті вулиць Злагоди і Деповська керував автомобілем ВАЗ 211140, державний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням приладу DRAGER Alcotest 6820, тест 144, результат огляду 0,95 проміле алкоголю в крові.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України – водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В своїй апеляційній скарзі захисник Кузнецов А.І. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник посилається на те, що автомобілем ВАЗ 211140 керувала дружина ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , але через те, що їхній спільній дитині стало погано, ОСОБА_3 зупинила транспортний засіб та пересіла на заднє сидіння для надання дитині медичної допомоги, а сам ОСОБА_1 сів на водійське сидіння.
Також апелянт зазначає, що його підзахисний не перебував у стані алкогольного сп`яніння, дії працівників поліції є незаконними, огляд на стан сп`яніння проводився з порушення чинного законодавства та за несприятливих погодних умов, в матеріалах справи немає направлення водія на проходження огляду на алкогольного сп`яніння, відеозапис, долучений до матеріалів справи, є недопустимим доказом.

В судове засідання, яке призначалося судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не з`явився, але він особисто повідомлявся про місце та час розгляду справи, шляхом направлення на його мобільний номер що містяться в матеріалах справи, судової повістки.
Згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 30.05.2023 року судова повістка сформована в електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року. 
Крім того, в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення, з відомостей якого вбачається, що 05.06.2023 року ОСОБА_1 особисто отримав судову повістку, про що свідчить його власноручний підпис у цьому повідомленні. 
До початку апеляційного розгляду захисник Кузнецов А.І. повідомив суду, що процесуальна позиція з його підзахисним узгоджена та просив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 . 
При цьому належить врахувати, що саме захисник Кузнецов А.І. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Люботинського міського суду Харківської області від 25.04.2023 року.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а неявка цієї особи в судове засідання, за умови, якщо вона була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, не є перешкоджає судовому розгляду.
Отже, враховуючи зазначені обставини та думку захисника Кузнецова А.І., суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, суд вирішив провадити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи наявні відомості, що містяться у матеріалах справи, та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги захисника Кузнецова А.І. без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 (а).
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у: 
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035091 від 07.01.2023 року, в якому зазначено факт керування 07.01.2023 року о 22 год. 40 хв. водієм ОСОБА_1 транспортним засобом – автомобілем ВАЗ 211140, державний номер  НОМЕР_2 , та порушення ним вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.
Крім того, з відомостей цього протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, …» письмово зазначив, що зі своїм порушенням згоден, під час керування знаходився у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1);
- двох роздруківках результатів тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», з яких вбачається, що за результатами тесту встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 0,95 проміле (а.с.2, 44);
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що огляд проведено у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак: яскраво виражений запах алкоголю з порожнини роти; почервоніння очей. За допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння. Результат огляду виявився позитивними та становить 0,95 %. 
З результатами огляду ОСОБА_1 був згоден, про свідчить його власноручний підпис у відповідній графі (а.с. 3); 
- DVD-диску, долученого до матеріалів справи, з відеозапису якого вбачається, що (починаючи з 1 хвилини відеозапису) поліцейський повідомляє, що автомобіль ВАЗ 211140, державний номер  НОМЕР_2 , було зупинено працівниками поліції та ними було встановлено особу водія цього транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 . Останній жодного разу не заперечував, що саме він керував автомобілем ВАЗ 211140. Працівник поліції також повідомив  ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, на що ОСОБА_1 погодився. За результат огляду, проведеного за допомогою приладу DRAGER Alcotest 6820, у  ОСОБА_1  встановлено 0,95 проміле алкоголю в крові.
Працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 про наявність сертифікату та інших документів на газоаналізатор «Drager», але останній не звертався з вимогою про надання йому повної документації на цей спеціальний механічний прилад, а також не бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі на пропозицію поліцейського.
Крім того, з цих відеозаписів також вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався з результатами огляду та будь-якої незгоди щодо дій працівників поліції не висловлював (а.с.7).
- поясненнями свідків поліцейські СРПП відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Лещинер В.М. і ОСОБА_4 , допитаних безпосередньо в суді першої інстанції, з яких вбачається, що зранку 07.01.2023 року перебували на добовому чергуванні і на службовому автомобілі патрулювали територію м. Люботин. У вечірній час вони зупинились на вул. Деповській, одразу за перехрестям з вул. Злагоди, і вийшли з автомобіля на вулицю. Невдовзі вони побачили автомобіль, який рухався їм на зустріч по вул. Деповська і наближався до перехрестя з вул. Злагоди, з протилежного боку по відношенню до них. Вони звернули увагу на автомобіль, бо той маневрував на дорозі та несподівано зупинився, не доїхавши   до перехрестя. У них виникли думки, що водій можливо злякався, побачивши поліцейський автомобіль, або водієві погрішало і йому потрібна допомога. Тому вони вирішили зупинити автомобіль. Водієві був поданий сигнал про зупинку транспортного засобу, але автомобіль не проїхав перехрестя прямо, а повернув праворуч, у провулок, де й зупинився. Побачивши це, вони вирішили підійти до автомобіля, аби дізнатися, що сталося. Наближаючись до автомобіля, вони побачили, як з місця водія вийшов молодий чоловік, а в салоні перебувають ще й жінка з дитиною. Розпочавши з водієм розмову, вони відчули у нього запах алкоголю, і в салоні автомобіля також був відчутний запах алкоголю. На їх запитання водій відповів, що протягом дня вживав алкогольні напої і погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Поліцейські також пояснили, що огляд водія ОСОБА_1 був проведений з використанням приладу DRAGER Alcotest 6820, який підтвердив наявність алкоголю в крові водія на рівні, який значно перевищував допустиму норму. З результатами огляду водій був згоден, тому й підстав для видачі йому направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння не було.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
При цьому, належить врахувати, що ОСОБА_1 був безпосередньо ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035091 від 07.01.2023 року, про свідчить його власноручний підпис у цьому процесуальному документі та наданими поясненнями до нього, в яких він особисто зазначав, що з результатами огляду згоден, оскільки під час керування транспортним засобом знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1)
Отже, з цих пояснень, наданих особисто ОСОБА_1 , вбачається, що саме він керував 07.01.2023 року о 22 год. 40 хв. в м. Люботин на перехресті вулиць Злагоди і Деповська керував автомобілем ВАЗ 211140, державний номер НОМЕР_2 , а також знаходився в стані алкогольного сп`яніння.
Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисником подавалася заява до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у порядку, передбаченому КПК України.
Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та захисником Кузнецовим А.І. не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівника поліції до його безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Стороною захисту також не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, що зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 , пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатору DRAGER Alcotest 6820, з результатами якого був згоден, а тому працівниками поліції не долучалися до матеріалів справи направлення у медичний заклад на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3 , надані нею під час судового розгляду в суді першої інстанції, про те, що саме вона керувала транспортним засобом та її чоловік знаходився на пасажирському сидінні, але у зв`язку з тим, що їх сину стало погано вона зупинила транспортний засіб і пересіла на заднє сидіння для того, щоб надати допомогу своїй дитині, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними доказами, в тому числі письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що ані ОСОБА_1 , ані його дружина ОСОБА_3 не повідомляли працівникам поліції про ці обставини, а також не зверталися до поліцейських з проханням про доставлення їх дитини до найближчого медичного закладу, що є безпосереднім обов`язком працівників поліції у відповідних випадках.
Стороною захисту не надано судам першої та апеляційної інстанції відомостей на підтвердження факту перебування дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у хворобливому стані у день подій за цією справою.
Апеляційний суд також ставиться критично до пояснень свідка ОСОБА_3 , надані нею під час судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки вона є дружиною ОСОБА_1 і вона зацікавлена в будь-якому пом`якшені відповідальності її чоловіка, у звязку з чим апеляційна скарга захисника в цій частині також є безпідставною.
Твердження апелянта про те, що до матеріалів справи долучено компакт диск на якому міститься відеозапис, з відомостей якого не вбачається момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035091 від 07.01.2023 року не міститься посилання на цей доказ, що на думку апелянта свідчить про недопустимість цього, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки, у цьому конкретному випадку, відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та належності відеозапису не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, апеляційний суд також критично оцінює доводи апелянта про те, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги відомості відеозаписів, долучених до матеріалів справи, оскільки такі твердження сторони захисту не узгоджуються з положеннями ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Апеляційний суд також зазначає, що чинний КУпАП не містить такого поняття як «недопустимі докази», а тому апеляційна скарга в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.
Твердження апелянта про порушення працівниками процедури проведення огляду на стан сп`яніння, з тієї підстави, що під час проведення цього огляду не залучалися свідки, на переконання апеляційного суду, є суб`єктивними та непереконливими, оскільки вони не узгоджуються з вимогами ч.2 ст.266 КУпАП, згідно яких, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Апеляційні доводи захисника Кузнецова А.І. про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за несприятливих погодних умов, на думку апеляційного суду, також є необґрунтованими та суб`єктивними, оскільки згідно з досліджених відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою газоаналізатору DRAGER Alcotest 6820 в транспортному засобі працівників поліції, оскільки температура повітря на вулиці, як повідомив поліцейський, складала -16 градусів. 
З відомостей цього відеозапису також вбачається, що двері транспортного засобу працівників поліції були зачинені та перед початком огляду ОСОБА_1 поліцейським було здійснено контрольний забір повітря.
Більш того, з відомостей роздруківки результатів тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» вбачається, що температура повітря при проведенні огляду становить -1°C (а.с.2, 44).
За таких обставин, апеляційний суд ставиться критично до апеляційних доводів захисника Кузнецова А.І. щодо проходження огляду за допомогою газоаналізатору DRAGER Alcotest 6820 з порушенням температурного режиму.
Отже, з відомостей доказів та відеозапису, долучених до матеріалів справи, та пояснень свідків – працівників поліції, вбачається, що 07.01.2023 року о 22-40 год. в м. Люботин на перехресті вулиць Злагоди і Деповська саме  ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211140, державний номер НОМЕР_2 , та перебував стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись статтями 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кузнецова А.І. залишити без задоволення, а постанову судді Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков