КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/7764/2023
справа №761/42030/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року                                                                                                           м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Нежури В.А., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Фумельова Іллі Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Притули Н.Г.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,-
 
встановив:
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправного бездіяльність та стягнення коштів.
Позовні вимоги мотивує тим, що згідно депозитного договору та договору карткового рахунку, укладеними між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик», позивач вніс на рахунки грошові кошти та залишок коштів на депозитному рахунку становить 250 000,00 доларів США, відсотки - 236,39 доларів США, залишок на картковому рахунку - 29 768,96 доларів США.
05 квітня 2016 року Правління Національного банку України прийняло постанову №234 "Про віднесення ПАТ КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних".
Вказує, що рішенням Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "Хрещатик", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку".
В подальшому позивач отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму в розмірі 200 000,00 грн.
Вказує, що загальна заборгованість по договорам та нарахованим процентам на момент звернення до суду із цим позовом становить 280 005,35 доларів США.
Вказує, що норма частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає встановлення лише нижньої межі суми гарантійного відшкодування без обмежень за верхньою межею.
Уважає, що відшкодування лише 200000,00 гривень за договорами банківського вкладу, де розмір вкладу більший зазначеної суми, не припиняє порушення прав вкладників на одержання всієї суми вкладу й не звільняє Фонд від обов`язку здійснити виплату в повному розмірі.
Мотивуючи наведеним, просить суд визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо недоплати гарантованого суми відшкодування в розмірі вкладу за договорами №292D-646417 від 17 грудня 2015 року, №292D-653117 від 15 січня 2016 року, №292D-659795 від 19 лютого 2016 року, №292D663546 від 17 березня 2016 року, №292D-646431 від 17 грудня 2015 року, №292D-646421 від 17 грудня 2015 року, №292D663561 від 17 березня 2016 року, №292D-663539 від 17 березня 2016 року, укладених між ОСОБА_2 та ПАТ (ВАТ) «КБ «Хрещатик», що загалом становить 280005,35 доларів США.
Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 недоплату гарантованої суми відшкодування в розмірі вкладу за договорами №292D-646417 від 17 грудня 2015 року, №292D-653117 від 15 січня 2016 року, №292D-659795 від 19 лютого 2016 року, №292D663546 від 17 березня 2016 року, №292D-646431 від 17 грудня 2015 року, №292D-646421 від 17 грудня 2015 року, №292D663561 від 17 березня 2016 року, №292D-663539 від 17 березня 2016 року, укладених між ОСОБА_2 та ПАТ (ВАТ) «КБ «Хрещатик» в розмірі 280005,35 доларів США.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Фумельовим І.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу.
Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вказує, що з положень частини 1 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" випливає те, що з моменту введення тимчасової адміністрації Фонд бере на себе всі функції як із управління, так і з контролю за діяльністю банку.
Аналіз повноважень органів управління й контролю банку, передбачених у статтях 37-41 Закону України "Про банки та банківську діяльність" дозволяє зробити висновок, що саме ці органи відповідальні за діяльність банку, у тому числі й за виконання банком своїх зобов`язань перед вкладниками та кредиторами.
Отже, попри те, що договірні відносини виникли безпосередньо між позичальником і банком, після введення в банк тимчасової адміністрації, до якої переходять повноваження банку, саме остання стає відповідальною за діяльність банку й виконання ним своїх зобов`язань.
Зазначає, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладами. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних і початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше ніж сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, установленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Зазначає, що сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою ніж 200000 грн.
Стверджує, що відшкодування лише 200 000,00 гривень за договорами банківського вкладу, де розмір вкладу більший зазначеної суми, не припиняє порушення прав вкладників на одержання всієї суми вкладу й не звільняє Фонд від обов`язку здійснити виплати в повному розмірі.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
21 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування відзиву вказує, що відповідно до приписів частини 3 статті 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 02 жовтня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №1000741110128000175 про проведення державної реєстрації припинення ПАТ "КБ "Хрещатик" як юридичної особи, а отже ліквідація банку уважається завершеною, а сам банк ліквідованим.
Вказує, що на момент розгляду справи повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора ПАТ "КБ "Хрещатик" припинено.
Зазначає, що правовідносини між позивачем та Банком ґрунтуються на договорі, а між Фондом гарантування та позивачем на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Посилається на відсутність з боку Фонду порушення прав позивача.
Зазначає, що рішенням адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2012 року №27 "Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 серпня 2012 року за №1452/21764 було встановлено, що відповідно до статті 3 та пункту 18 частин 2 статті 14 Закону України "Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб", пункту 3 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" адміністративна рада Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила збільшити розмір відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 200 000,00 гривень.
Вказує, що доводи позивача про те, що жодним нормативним актом в Україні не встановлено й не надано повноважень установлювати суму граничного відшкодування коштів за вкладами, є безпідставними та невірним тлумаченням позивачем норм закону.
Мотивуючи наведеним, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Фумельов І.О. доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник відповідача - Музичук Л.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, які з`явились у судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що позивач, в обґрунтування позову  посилається на частину 1 статті 26, пункту 3 частини 2 статті 46 та пункт 4 частину 1 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначає, що під час проведення процедури ліквідації банку Фонд зобов`язаний здійснити виплати за грошовими зобов`язаннями банку в повному розмірі залишку коштів на відповідних рахунках вкладників/кредиторів банків без установлення будь-яких лімітів. Суд вказав, що діюче законодавство не передбачає обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати вкладнику суму вкладу та процентів за користування коштами в повному обсязі, а тому позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.
З матеріалів справи убачається, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено такі договори:
- №292D-653117 від 15 січня 2016 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 60000,00 дол. США на строк до 15 лютого 2017 року зі сплатою 11% річних (а.с.5-8);
- №292D-663561 від 17 березня 2016 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 50000,00 дол. США на строк до 16 вересня 2016 року із сплатою 8% річних (а.с.9-12);
- №292D-659795 від 19 лютого 2016 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17 лютого 2017 року із сплатою 10,23% річних (а.с.13-16);
- №292D-646417 від 17 грудня 2015 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17 червня 2016 року із сплатою 11,25 % річних (а.с.17-20);
- №292D-646421 від 17 грудня 2015 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17 червня 2016 року із сплатою 11,25 % річних (а.с.21-24);
- №292D663546 від 17 березня 2016 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 50000,00 дол. США на строк до 17 червня 2016 року із сплатою 7% річних (а.с. 25-28);
- №292D-663539 від 17березня 2016 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 50000,00 дол. США на строк до 15 квітня 2016 року із сплатою 6% річних (а.с.31-34);
- №292D-646431 від 17 грудня 2015 року, за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17 червня 2016 року із сплатою 11,25% річних та Банк зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором (а.с35-38).
03 серпня 2009 року між сторонами укладено договір про надання платіжної картки та розрахункове обслуговування. За умовами укладеного договору банк відкриває картковий рахунок клієнту у доларах США для проведення розрахунків з використанням платіжної картки на підставі отриманої заяви та інших документів, наданих клієнтом відповідно до діючого законодавства України, та видає клієнту банківську платіжну картку (а.с. 29-30).
З даних довідки №90/02-23/198 від 08 квітня 2016 року, виданої директором Кіровоградського РВ ПАТ "КБ "Хрещатик", убачається, що станом на 06 квітня 2016 року залишок коштів на рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_2 , становить:
-          на депозитному рахунку 250 000,00 доларів США;
-          відсотки по депозитному рахунку - 236,39 доларів США;
-          залишок на картковому рахунку - 29768,96 доларів США (а.с. 39).
З даних довідки №2-3/3/9408 від 27 вересня 2016 року, виданої директором департаменту ліквідаційних процедур ПАТ "КБ "Хрещатик", убачається, що заява позивача про визнання ОСОБА_2 кредитором від 16 червня 2016 року за №160 отримана та акцептована у сумі 6 821 844,88 грн (а.с. 40).
Установлено, що 05 квітня 2016 року Правління Національного банку України прийняло постанову №234 "Про віднесення ПАТ КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних".
Рішенням Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "Хрещатик", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку".
02 жовтня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації припинення ПАТ КБ "Хрещатик" як юридичної особи.
За змістом статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
Згідно із частиною 1 статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною 2 статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.
На підставі частин 1 та 2 статті 6 цього Закону в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тисяч гривень. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.
У разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною 2 статті 77 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина 6 статті 26 Закону № 4452-VI).
У цій справі спір виник  про стягнення за договором банківського вкладу коштів, що перевищують граничну суму відшкодування. Фонд (його уповноважена особа) у таких правовідносинах виконує не владні управлінські функції, а здійснює представництво інтересів банку  як сторони відповідного договору.
Відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.
Відповідно до статті 52 Закону № 4452-VI вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.
Відповідно до частин 2, 3 та 4 статті 53 Закону № 4452-VI за результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду. Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів. Ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Фонд надсилає Національному банку України звіт про виконання ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс.
Відповідно до статті 53 Закону № 4452-VI  до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань  02 жовтня 2020 року внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ КБ "Хрещатик" як юридичної особи, отже ліквідація банку уважається завершеною, а сам банк ліквідованим.
Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ КБ «Хрещатик» також є припиненими. ПАТ КБ «Хрещатик» було ліквідовано, при цьому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є його правонаступником, а лише здійснював владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку та виплати відшкодування за вкладами в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Твердження скаржника в тій частині, що Фонд зобов`язаний здійснити виплати за грошовими зобов`язаннями банку в повному розмірі залишку коштів на відповідних рахунках вкладників/кредиторів банку без установлення будь-яких лімітів є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, відтак відхиляються колегією суддів.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Фумельова Іллі Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено  13 липня 2023 року.

 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         В.А. Нежура

В.В. Соколова