УХВАЛА

08 серпня 2023 року 
м. Київ 
справа № 340/5532/22
адміністративне провадження № К/990/25905/23  

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року у справі №340/5532/22 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суддівської винагороди,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за жовтень 2022 року;
- стягнути з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 суддівську винагороду за жовтень 2022 року у сумі 129 578,02 грн;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць в сумі 129578,02 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за жовтень 2022 року в сумі 129 578,02 грн (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень дві копійки).
Стягнуто з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 суддівську винагороду за жовтень 2022 року в сумі 129 578,02 грн (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень дві копійки), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди на користь ОСОБА_1 за один місяць в сумі 129 578,02 грн (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень дві копійки), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року скасовано та прийнято у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
20 липня 2023 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Зокрема, скаржник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає, що судом апеляційної інстанції застосовано частину третю статті 119 КЗпП України, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №990/4/22, в котрій було застосовано статтю 130 Конституції України щодо подібних правовідносин.
Верховний Суд наголошує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права, яку на його думку, застосовано судами попередніх інстанцій всупереч висновкам Верховного Суду.
Верховний Суд зазначає, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №990/4/22 не містить висновку щодо застосування частини третьої статті 119 КЗпП України, а отже твердження скаржника, що суд апеляційної інстанції застосував частину третю статті 119 КЗпП України без урахування висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №990/4/22 є таким, що не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
З огляду на викладене, Суд відхиляє посилання посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Інших підстав для касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України скаржником не зазначено.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року у справі №340/5532/22 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суддівської винагороди - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, у спосіб їх надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О.В. Кашпур