Номер провадження: 22-ц/813/4597/23 
Справа № 494/1449/22
Головуючий у першій інстанції Панчишин А.Ю.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                                               ПОСТАНОВА
Іменем України
07.08.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Кострицького В.В., Стахової Н.В., 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - Опорний заклад-ліцей № 3 Березівської міської ради Одеської області,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2022 року
за позовом ОСОБА_1 до Опорного закладу-ліцею №3 Березівської міської ради Одеської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та інші компенсаційні витрати, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Опорного закладу-ліцею № 3 Березівської міської ради Одеської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та інші компенсаційні витрати, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди в якому просила скасувати наказ про звільнення від 11.08.2022 року № 113-к, поновити на роботі на посаді вчителя географії Опорного закладу-ліцею № 3 Березівської міської ради Одеської області, визнати незаконними дії директора Опорного закладу-ліцею № 3 Березівської міської ради Одеської області, стягнути з Опорного закладу-ліцею № 3 Березівської міської ради Одеської області середній заробіток за час вимушеного прогулу, щорічну грошову винагороду, матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 12789,93 грн, індекс інфляції в розмірі 6756,32 грн, моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 
Березівський районний суд Одеської області ухвалою від 10 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху.
Березівський районний суд Одеської області ухвалою від 30 листопада 2022 року позов  ОСОБА_1 до Опорного закладу-ліцею № 3 Березівської міської ради Одеської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та інші компенсаційні витрати, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди повернув.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилається на те, що недоліки зазначені в ухвалі Березівського районного суду Одеської області від 10 листопада 2022 року виконала. Зазначила, що в заяві на усунення недоліків відмовилась від позовних вимог про стягнення моральної шкоди, тому судовий збір за вказані вимоги сплачувати не повинна. Постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви позбавляє скаржника права на судовий захист.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2023 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Воронцова Л.П. головуючий суддя, судді: Ігнатенко П.Я., Семиженко Г.В.
Вища рада правосуддя рішенням від 30.05.2023 року № 567/0/15-23 вирішила достроково закінчити відрядження суддів Херсонського апеляційного суду до Одеського апеляційного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 року в даній справі визначено головуючим суддю Коновалову В.А. у зв`язку з закінченням відрядження суддею Воронцовою Л.П.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 26.06.2023 року відкрив провадження у справі, роз`яснив Опорному закладу-ліцею № 3 Березівської міської ради Одеської області право подати до Одеського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.
Копія ухвали про відкриття провадження та копія апеляційної скарги отримана Опорним закладом-ліцеєм № 3 Березівської міської ради Одеської області 11.07.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження отримала 12.07.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.07.2023 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
У рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland, заява № 28249/95) ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, як він уже постановляв у багатьох випадках, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право подавати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, це положення, яке містить у собі «право на суд», з якого випливає право доступу до суду, тобто право порушувати провадження у суді в цивільних справах, становить лише один аспект; однак це є той аспект, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у пункті 1 статті 6. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду (див. рішення Суду «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 січня 1975 року, серія A, N 18, с. 18, п. 34 (у кінці) та 35 - 36; і «Z та інші проти Сполученого Королівства» (Z and Others v. the United Kingdom) (GC) N 29392/95 ECHR 2001-..., п. 91-93)» (пункт 52).
У рішенні від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» (Menshakova v. Ukraine, заява № 377/02) ЄСПЛ також виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: «Суд повторює, що п. 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЄСПЛ 2002-ІІ).
Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 10 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Опорного закладу-ліцею № 3 Березівської міської ради Одеської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та інші компенсаційні витрати, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали. В ухвалі зазначалося про не дотримання позивачем вимоги ст. 175 ЦПК України, а саме: до позову не додано оскаржуваний наказ № 113-к від 11.08.2022 року та не необґрунтовано в чому полягає його незаконність; необґрунтованими є твердження позивачки про не проведення відповідачем нарахувань та не виплати щорічної грошової винагороди в період з 2018 року по 2021 рік та матеріальної допомоги; до позовної заяви не додано деталізованого розрахунку недоплачених на думку позивача, допомоги на оздоровлення та щорічної грошової допомоги; додані до позовної заяви письмові докази не засвідчені належним чином. Крім того, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та за вимогу про визнання незаконними та протиправними дії директора щодо винесення наказу про звільнення позивачки з займаної посади.
Вказана ухвала суду отримана ОСОБА_1 15 листопада 2022 року (а.с. 18).
Із матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2022 року на виконання ухвали суду від 10 листопада 2022 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву, в якій зазначено про залишення без розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди, надання можливості пояснення в судовому засіданні обставин, які не зрозумілі суду; та надання можливість засвідчити власноруч подані до позовної заяви копії документів. При цьому, до заяви додано копію наказу Опорного закладу-ліцею № 3 від 11 серпня 2022 року «Про звільнення у зв`язку із припиненням дії трудового договору (контракту).
Постановляючи ухвалу від 30 листопада 2022 року про повернення позовної заяви позивачу, суд виходив з того, що станом на 30.11.2022 року позивачем не усунуті недоліки позовної заяви у повному обсязі, які зазначені в ухвалі суду.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі від 10 листопада 2022 року, позивачем у визначений термін не усунуті, тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.
Проте, до такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.
За змістом п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
При цьому, положення вищевказаної статті не зобов`язують позивача додавати докази до позовної заяви.
За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Отже, зібрання доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги підлягає вирішенню у порядку підготовчого провадження, а не шляхом залишення позовної заяви без руху.
Як зазначалося вище, 24 листопада 2022 року на виконання ухвали суду від 10 листопада 2022 року позивачем надано до суду наказ Опорного закладу-ліцей № 3 від 11 серпня 2022 року «Про звільнення у зв`язку із припиненням дії трудового договору (контракту)» та зазначено, що в судовому засіданні будуть надані пояснення щодо обставин, які не зрозумілі суду.
Однак суд першої інстанції вказані обставини не врахував, в ухвалі від 30 листопада 2022 року про повернення позовної заяви позивачу вказані обставини не зазначив. 
Положення ст. 175 і 177 ЦПК України не містять вимоги до позовної заяви щодо надання належних доказів, копій документів, засвідчених належним чином відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, тому подання документів, які не засвідчені не може бути підставою для повернення позовної заяви.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. 
Позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Із системного аналізу норм ЦПК України вбачається, що в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху судом мають бути зазначені конкретні недоліки позовної заяви, та визначений спосіб їх усунення.
Проте, суд першої інстанції, зазначаючи в ухвалі від 10 листопада 2022 року, що необґрунтованими є твердження позивачки про не проведення відповідачем нарахувань та не виплати щорічної грошової винагороди в період з 2018 року по 2021 рік та матеріальної допомоги, не звернув уваги на зазначені вище положення норми права та, залишаючи заяву без руху, не вказав спосіб усунення недоліків. 
Також, повертаючи позовну заяву з підстав того, що позивачем не сплачено судовий збір за вимогою про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції безпідставно не врахував заяву ОСОБА_1 , подану 24 листопада 2022 року на виконання ухвали суду від 10 листопада 2022 року, в якій зазначено про залишення без розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди. 
Крім того, залишаючи позовну заяву без руху у зв`язку з несплатою позивачем судового збору за вимогою про визнання незаконними та протиправними дій директора  щодо винесення наказу про звільнення позивачки з займаної посади, суд першої інстанції не врахував положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які передбачають, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. 
Суд першої інстанції помилково вказав, що ОСОБА_1 не сплатила судовий збір за вимогу про визнання незаконними та протиправними дій директора щодо винесення наказу про звільнення позивачки з займаної посади, оскільки на вказану вимогу поширюються положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
За таких обставин, достатніх підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу через не усунення недоліків  у суду першої інстанції не було, оскільки обставини, вказані в ухвалі суду від 30 листопада 2022 року, не можуть бути перешкодою в доступі до правосуддя.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що питання про можливість відкриття провадження у справі вирішено  судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374,  п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України,  апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

          Головуючий                                                                                  В.А. Коновалова

           Судді                                                                                             В.В. Кострицький
                                                                                                                                                                                 Н.В. Стахова