ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року	Львів	Справа № 380/17160/22 пров. № А/857/5046/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року (головуючий суддя: Крутько О.В., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області       про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії, -
встановив:
ОСОБА_1 30.11.2022 звернувся з позовом до суду, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити залишкову заборгованість, яка виникла з 01.11.2019 по 30.06.2022 в сумі 162349,92 грн  відповідно до тих документів, які надав Пенсійний фонд України у Львівській області, або поетапно виплачувати заборгованість щомісячно згідно розрахунку, який додається до справи.
Обґрунтовує позов тим, що відповідач на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21 здійснив перерахунок його пенсії з 01.12.2019, але Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не виплатило заборгованість за період з 01.11.2019 по 30.06.2022 в сумі 162349,92 грн, яка виникла у зв`язку із недоплатою до пенсії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по невиплаченій пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 162349,92 грн. 
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати судове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на те, що КАС України не передбачено стягнення коштів з суб`єкта владних повноважень. Крім цього, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки подання позову щодо виконання судового рішення у іншій справі, яке набрало законної сили, суперечить вимогам КАС України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не здійснюючи виплату позивачеві нарахованої пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує призначену пенсію відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21 позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із 01.12.2019 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № 518 від 21.05.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № N/A14702-МВС). 
З розрахунку пенсії позивача вбачається, що відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 : із 01.12.2019   - 10249 грн 17 коп, із 01.10.2021   - 12299 грн 00 коп, із 01.03.2022   - 14020 грн 86 коп. Загальна сума доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 становить 162349,92 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом повідомило позивача, на його заяву від 23 жовтня 2022 року про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21 Головним управлінням Пенсійного фонду виконано. Доплата з 01.12.2019 по 30.06.2022 становить 162349,92 грн, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою. Вказав, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, після виділення їх на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів з Державного бюджету України.
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача щодо невиплати пенсії, нарахованої за період з 01.11.2019 по 31.06.2022 у сумі 162349,92 грн, звернувся до суду з цим позовом.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підставою для звернення до суду у розглядуваних спірних правовідносинах, є незгода позивача з діями відповідача при перерахунку його пенсії з 01.12.2019, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21, зокрема, невиплати заборгованості за період з 01.11.2019 по 30.06.2022 в сумі 162349,92 грн, яка виникла у зв`язку з здійсненням такого перерахунку.
Тобто, позивач покликається на неналежне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21, яке набрало законної сили.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Статтею 129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Розділ IV КАС України врегульовує процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 373 КАС України).
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Крім цього, необхідно зазначити, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому  статтею 249  цього Кодексу. (ч. 6 ст. 383 КАС України).
Аналіз наведених вище норм права, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача, на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутися до суду в порядку судового контролю за виконанням судового рішення (ст. 382 КАС України) або із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання такого рішення суду (ст. 383 КАС України), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Відтак, вимога позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити залишкову заборгованість, яка виникла з 01.11.2019 по 30.06.2022 в сумі 162349,92 грн, у зв`язку рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, які вчинені (не вчинені), на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21, яке набрало законної сили, не може розглядатися в окремому провадженні.
Отже, проаналізувавши предмет спору у цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21, в частині виплати заборгованості, яка виникла з 01.11.2019 по 30.06.2022 в сумі 162349,92 грн,  у зв`язку з здійсненням перерахунку пенсії позивача.
Таким чином, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач у цій справі обрав не вірний спосіб захисту своїх прав шляхом подання позову про зобов`язання виплатити залишкову заборгованість, з 01.11.2019 по 30.06.2022 в сумі 162349,92 грн, яка виникла у зв`язку рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, які вчинені (не вчинені), на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 у справі № 380/24699/21, яке набрало законної сили. Оскільки, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що у свою чергу, унеможливлює задоволення позову у цій справі.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки у  КАС України наявні спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, що виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання нового позову, а тому рішення суду першої інстанції  необхідно скасувати та відмовити у задоволенні позову.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення, прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст.  311,  317,  321,  322,  325,  328, КАС України, суд -
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 380/17160/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. позов задовольнити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш