Номер провадження: 33/813/1369/23
Номер справи місцевого суду: 495/9460/21 
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Каланжова В.І., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 24.10.2022 стосовно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 496 грн. 20 коп..
Відповідно до вказаної постанови, 25.10.2021 о 13 год. 25 хв. по вул. Завгороднього, с.Тузли, Білгород-Дністровський р-ну, Одеської обл. ОСОБА_1 керував мопедом «Honda Dio» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з роту, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager» та проведення огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник Каланжов В.І. не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:
- ОСОБА_1 та його захисник жодного разу не повідомлялися судом про дату та час судового засідання, матеріали справи доказів їх виклику не містять;
- судом 1-ої інстанції проігноровані заяви та клопотання сторони захисту про направлення матеріалів справи на доопрацювання до органів поліції та виклик свідків;
- ОСОБА_1 не керував транспортних засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише висловив свою незгоду із висновками поліцейських по наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння;
- матеріали справи не містять направлення водія на огляд з метою встановлення стану сп`яніння;
- як вбачається зі змісту відеозапису працівник патрульної поліції запитав, чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він запитав «що це таке?», маючи на увазі, що йому невідомо про який пристрій іде мова. Після цього відеозапис переривається, що свідчить про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
- відеозапис правопорушення є фрагментарним, викликає сумнів факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;
Посилаючись на наведені обставини, захисник Каланжов В.І. просить скасувати постанову суду та провадження у справі відносно закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Каланжов В.І. не з`явилися, були повідомлені про дату та час судового засідання належним чином, із будь-якими клопотаннями до суду не зверталися, тому апеляційний суд, керуючись ч. 6 ст. 294 КУПАП здійснює розгляд спарив за їх відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками:   відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №3972 від 25.10.2021 ( а.с. 2);
- рапортом працівника поліції від 25.10.2021;
- матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення.
Перевіряючи доводи апелянта відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд наголошує, що з відеозаписів 1,3 чітко вбачається факт керування транспортним засобом. Окрім того, ОСОБА_1 пояснив, що прямує з лікарні та випив склянку вина.
Посилання захисника відносно того, що ОСОБА_1 висловив свою незгоду із висновками поліцейських по наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд наголошує на тому, що такі посилання суперечать матеріалам справи з тим підстав, що ОСОБА_1 повідомив про те, що щойно випив склянку вина.
При цьому, твердження захисника відносно того, що ОСОБА_1 та його захисник жодного разу не повідомлялися судом про дату та час судового засідання апеляційний суд оцінює критично, оскільки у матеріалах справи містяться повістки, направлені на адресу ОСОБА_1 та декілька його заяв та захисника, що свідчить про їх обізнаність про судовий розгляд матеріалів адміністративної справи.
Апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що судом 1-ої інстанції проігноровані заяви та клопотання сторони захисту про направлення матеріалів справи на доопрацювання та виклик свідків, водночас зауважує, що сукупність наявних у матеріалах справи доказів дає можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що у протоколі не зазначені свідки правопорушення, апеляційний суд зауважує, що відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на те, що огляд водія фіксувався від початку на нагрудну камеру поліцейських, обов`язковість залучення свідків у даному випадку згідно з діючим законодавством про адміністративну відповідальність, не передбачена.
Що стосується посилання захисника відносно того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, зі змісту відеозапису №2 вбачається, що після того, як поліцейський повідомив ОСОБА_1 про порядок проходження огляду для встановлення ступеню сп`яніння, ОСОБА_1 висловив відмову.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Каланжова В.І. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:
                Апеляційну скаргу захисника Каланжова В.І. в інтересах  ОСОБА_1  –залишити без задоволення.
Постанову Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 24.10.2023 про накладення стягнення на  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.В. Копіца