Справа № 308/16407/22

Закарпатський апеляційний суд

       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

14.08.2023                 м. Ужгород

   Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Карпинця І. В.,
                                                        
                                        в с т а н о в и в:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Згідно з постановою, 24.11.2022, о 13 год 43 хв, у м. Ужгород, на перехресті вулиць Берчені та Стрільнична, ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 . Медичний огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в медичному закладі та підтверджується висновком лікаря - нарколога №1066, чим порушив приписи передбачені п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Карпинець І. В. вказує на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, просить її скасувати. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні відомості про наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Разом з тим, адвокат Карпинець І. В. звертає увагу на те, що дія наркотичних речовин, виявлених у рідинах організму ОСОБА_1 є не продовжуваною. Враховуючи те, що між моментом вживання таких речовин ОСОБА_1 та моментом фіксації правопорушення пройшов великий відрізок часу, встановлення факту сп`яніння не є та не могло бути можливим, а виявлення таких речовин у рідинах організму не може свідчити про їх активний вплив на організм людини через непродовжуваність дій таких. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисників, адвокатів Карпинця І. В. та Костякова Д. В., неявка яких, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані вище особи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак до апеляційного суду не з`явились, клопотань та заяв про відкладення судового засідання на інший день не подавали. Окрім того, приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що розгляд справи відкладався (а. с. 27), а також враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому чітко зазначено, що сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження; констатує, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників, адвокатів Карпинця І. В. та Костякова Д. В., відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб про дату, час та місце розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду таке.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058795, 24.11.2022, о 13 год 43 хв, у м. Ужгород, на перехресті вулиць Берчені та Стрільнична, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в медичному закладі та підтверджується висновком лікаря - нарколога №1066. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Медичним висновком лікаря КНП «ЗОМЦПЗМЗ» №1066 від 24.11.2022, ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтверджено, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат якого позитивний – при дослідженні біологічного середовища у ОСОБА_1 , констатовано стан наркотичного сп`яніння, перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, амфетамін, метамфетамін) (а. с. 3).

З пояснень свідка, громадянина ОСОБА_3 убачається, що він був очевидцем того, що водій автомобіля марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , їхав з перевищенням швидкості, не впорався з керуванням та в`їхав у автомобіль марки «Skoda», який належить ОСОБА_4 . З пояснень свідка убачається, що водій транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 мав очевидні ознаки наркотичного або алкогольного сп`яніння (а. с. 4).

У матеріалах справи також міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №068386 за порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а. с. 5).

З відеозапису, що міститься на DVD - диску убачається, що працівники поліції направили ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, результат якого позитивний – при дослідженні біологічного середовища – сечі, у ОСОБА_1 констатовано стан наркотичного сп`яніння унаслідок вживання наркотичних речовин - канабіноїдів, амфетаміну, метамфетаміну, що підтвердив лікар-нарколог у тому числі і за результатами візуального огляду водія. З медичним висновком ОСОБА_1 ознайомлено, жодних обґрунтованих скарг, чи будь-яких заперечень щодо результатів тестування ОСОБА_1 не висловлював (а. с. 8).

Докази, які досліджені місцевим судом та перевірені судом апеляційної інстанції на предмет належності, достовірності та достатності, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції Мартин Е. Н. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря – нарколога КНП «ЗОМЦПЗМЗ» ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склала висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаних документів щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, – у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейський та лікар при виконанні свої посадових обов`язків діяли в межах наданих їм повноважень.

При ухваленні судового рішення, апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно – правових актів.

Так, згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні відомості про наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки на відеозаписі, що міститься у матеріалах справи, який, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є належним доказом у справі, чітко зафіксовано, що після вчинення водієм ОСОБА_1 ДТП, поліцейські обґрунтовано запропонували йому пройти освідування у закладі охорони здоров`я у зв`язку з виявленою ознакою наркотичного сп`яніння, наявність якої – зіниці очей, що не реагують на світло, підтвердила і лікар-нарколог медичного закладу ОСОБА_2 (а. с. 8).

Апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про те, що дія наркотичних речовин, виявлених у рідинах організму ОСОБА_1 є не продовжуваною. Так, враховуючи те, що між моментом вживання ОСОБА_1 таких речовин та моментом фіксації правопорушення минув великий відрізок часу, встановлення факту сп`яніння не є та не могло бути можливим, а виявлення таких речовин у рідинах організму не може свідчити про їх активний вплив на організм людини через непродовжуваність дій таких. На переконання апеляційного суду, доводи в цій частині жодним чином не впливають на правильність та обґрунтованість висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наявних у матеріалах справи доказів не убачається, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду в іншому медичному закладі, а також відсутні будь-які дані, які можуть свідчити про те, що результатам огляду водій ОСОБА_1 не довіряє чи має сумніви у професійності та кваліфікації лікаря, яка власне провела освідування ОСОБА_1 та склала медичний висновок. 

З матеріалів справи убачається, що поліцейськими упродовж двох годин з моменту вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, а відтак виявлення ознак наркотичного сп`яніння, забезпечено доставку водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, обстеження проведено лікарем КНП «ЗОМЦПЗМЗ» ОСОБА_2 , за допомогою лабораторної діагностики, в результаті чого встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, відповідно до приписів Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, висновок за результатами медичного огляду може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 не ініціював повторне дослідження відібраних зразків біологічного середовища, не оскаржував медичний висновок, жодних клопотань про допит лікаря з метою отримання пояснень щодо обставин проведення огляду та встановлення остаточного діагнозу сторона захисту не заявляла.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перебування за кермом транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Отже, на підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. ст. 33 - 36 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Карпинцем І. В. в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , та його захисники, адвокат Карпинець І. В. та Костяков Д. В., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                              
                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Карпинець І. В., залишити без задоволення. 

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – залишити без зміни. 

       Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН